118 J- L. Ussing. 



ning (1881 — 82). Det store Antal epokegjørende Special- 

 forskninger over herhen hørende Æmner, han havde udgivet, 

 var fremkommet efter hans eget Initiativ; men kun langvarige 

 og indstændige Opfordringer fra hans Venner formaaede ham til 

 at udgive det samlede Hele, skjøndt det laa saa godt som fær- 

 digt for ham efter de gjentagne Bearbejdelser i Forelæsningerne. 

 Men da Heslutningen endelig var taget, tog han fat paa Værket 

 med Lyst og ungdommelig Energi, og veg ikke tilbage for en 

 ny Gjennemarbejdelse af Stoffet og Kilderne, baade Forfatterne, 

 han kjendte saa godt, og Indskrifterne, hvoraf en stor Del først 

 ved de seneste Fund og i de nyeste Samlinger var bleven til- 

 gængelig. Studier, der vilde synes de fleste uoverkommelige, 

 især naar man ikke kunde bruge sine egne Øjne, men maalte 

 lade læse for sig. I Overensstemmelse med hans ovfr. anførte 

 Definition af Filologien blev det ikke en historisk Beretning, 

 men en systematisk ordnet Skildring, hvori Historien spillede 

 en væsentlig Rolle. Historien finde vi i Anordningen af Stoffet, 

 og vi se den for sig selv i Indledningen til Værket. 



Den korte Oversigt over Roms Historie, som der gives, er 

 paa en iMaade et Udtog af det fortræffelige Program, han skrev 

 i 1840 i Anledning af Christian den Ottendes Kroning: <'Blik 

 paa Oldtidens Statsforfatninger med Hensyn til Udviklingen af 

 Vlonarchiet og en omfattende Statsorganisme ». Ogsaa dette 

 Skrift har sin polemiske Side; M. skrev, som sagt, kun hvor 

 der var Vildfarelser at rette ; men den Mand , imod hvem her 

 Indsigelsen rettes, er ikke nogen Specialfilolog; det er Hegel, 

 hvis f'Philosophie der Geschichte« var udkommet tre Aar i For- 

 vejen og havde vakt en uhyre Opsigt, som rimeligt var, naar 

 et saa aandrigt Arbejde fremtraadte i en saa tiltalende Form. 

 Nu ville vel de fleste indrømme, at Bogen er mere vækkende 

 end belærende; men dengang løftede man den til Skyerne. 

 Ogsaa M. anerkjender Værkets Fortjeneste; men "han billigede 

 hverken Forf.s Maade at henlægge de i Folkenes Liv virkende 

 Momenter, sondrede i skarpe Modsætninger, paa enkelte Funkter 



