J. N. Mad\ii,'S vidcuskabelij^e Betydning. 121 



> 



brugbar, med klar Forstaaelse atrattet Fremslilling af Helheden, 

 indtil i delte Aarli. Niebiihr og Savigny bragte Videnskaben i et 

 nyt Spor. Niebulir havde med ægte historisk Sans sét, at hvad 

 man udgav lor oldromersk Historie, var et senere Fabrikat og 

 for en stor Del manglede historisk Værd og Auclorilet; men 

 hans Hypothese om , at det skulde være en Omskrivning af 

 episke Digte og hans vilkaarlige Forsøg paa at konstruere den 

 fjerne Oldtids Forfatning tildels efter aldeles upaalidelige Kilder 

 (Laurentius Lydus) maatte M. forkaste. Han anerkjendte altid 

 Niebuhr som den, der havde banet Vejen til en sandere Er- 

 kjendelse; men han satte langt mere Pris paa Savigny, hvis 

 klare juridiske Blik ikke indlod sig paa dristige Hypotheser, 

 men lod Gjenstandene vise sig i deres naturlige Sammenhæng. 

 M.s fra Barndommen af udviklede juridiske Sans og hans 

 Følelse for systematisk Orden salte ham i Stand til allerede fra 

 først af at fremstille det System af "de romerske Antikviteter«, 

 som han siden stadig fastholdt, og som igjennem Bojesens 

 Haandbog blev det store Publikums Ejendom; hans senere Del- 

 tagelse i det politiske Liv og den praktiske Statsslyrelse modnede 

 og befæstede hans Anskuelser, og saaledes foreligge de i hans 

 sidste, afsluttende Værk. Der tindes intet Kapitel deri, hvori 

 man ikke kjender hans ordnende og rettende Haand, og mange 

 Kapitler skyldes ham næsten helt og holdent, i 1. Kap. «om 

 Romerfolket og Komerriget" møde vi saaledes Begrebet Cives 

 sine sutt'ragio, som først er klaret af \L, og som ikke kan mis- 

 forstaaes uden at hele Roms ældre Historie misforstaaes. I 2. 

 Kap., om Romerfolkets Inddeling, om Patricier og Plebejer 

 o. s. v. , kunde M. for en Del følge Niebuhr, men han ind- 

 rømmer ærlig, at der er vigtige Spørgsmaal , hvorom vi vide 

 meget lidt, som om det ældste RIientforhold og dets Ophør, 

 om Centurieforfatningen i dens forskjellige Perioder og Former. 

 Hvad dernæst angaar de forskjellige Stænder, da hævder .M. be- 

 stemt en Census for Senatorerne lige fra først af; Ridder- 

 standens Forhold og det tidligere, og endnu af Mommsens Skole, 



