1869. 



Mødet den 8''* Januar. 



(Tilstede vare 15 Medlemmer: Madvig, Præsident, 



Hoffmann, Scharling, Westergaard, Ussing, Worsaae, Reinhardt, d'Arrest, 



Holten, Lorenz, Mehren, Holm, Grundtvig, Lyngby, Secretæren.) 



JTaa Professor Dr. C. Paludan-Mullers Vegne fremlagde og 

 meddelte Etatsraad Worsaae: 



Studier til Danmarks Historie i trettende Aar- 

 hundrede, første Stykke. 



Da Afhandlingen bestemtes til Optagelse i Skrifterne, med- 

 deles her kun følgende korte af Forfatteren givne Uddrag: 



«Kong Valdemar den Andens og hans Søns Bortførelse ved 

 Grev Henrik af Schwerin er ikke alene den sælsomste, men 

 indtil vore Dage den følgerigste Begivenhed i Danmarks og 

 Nordtydsklands Historie. Man skulde have ventet , at Danmark 

 havde reist sig med samlet Kraft for at udfrie sin Konge af en 

 i sig selv saa ubetydelig Fjendes Haand; men dette skete ikke, 

 da det tydske Rige indblandede sig i Sagen. Baade Keiser Fre- 

 derik den Anden, der personlig opholdt sig i Syditalien, og Erke- 

 biskop Engelbert af Koln, hvem han havde overdraget Værge- 

 maalet for sin unge Søn, den romerske Konge Henrik, og Ledelsen 

 af det lydske Riges Regjering, vilde benytte Leiligheden til at 

 gjenvinde de nordalbingiske og slaviske Lande, som Keiseren 

 ved Overeenskomsten i Metz 1214 afstod til Danmark. Men 

 hver vilde naae Maalet paa sin Vis: Keiseren ved at faae de 

 fangne danske Konger i sin egen Haand, Engelbert, opfordret af 

 Pave Honorius den Tredie, ved at udvirke deres Løsladelse paa 

 Betingelser, der tilfredsstillede Tydskland og dog nogenlunde 

 lode sig forsvare for Paven. Keiserens Ønske opfyldtes tilsyne- 



1 



