22 



Blomstringstid, endnu saa vel vedligeholdte med deres Fæstnings- 

 værker, Theatre, Templer og storartede Gravbyer, at man mod- 

 tager et Indtryk, som om man traadte ind i en By, hvor Be- 

 folkningen pludselig var uddød, og da her ofte flndes menne- 

 skelige Skikkelser udhugne i Sten, kan man vel forslaa, at hint 

 Sagn om forstenede Mennesker kunde opstaa hos en Befolk- 

 ning, der ikke ved nogen Tradition er knyttet til Landets Fortid. 



Denne mærkelige Forskjel mellem dette Lands Tilstand i 

 Oldtiden og Nutiden staaer i nøie Forbindelse med den Kry- 

 derplantes Elistorie , hvorom nærværende Meddelelse handler; 

 det er nemlig almindelig erkjendt, at den vigtige Rolle, som 

 Cyrenaica spillede, navnlig under Battiderne og endnu som 

 Republik (fra det 6te til 3die Aarhund. f. Chr.), væsentlig grun- 

 dede sig paa den Rigdom, som erhvervedes ved Handelen med 

 Silfion , der ikke produceredes andre Steder og som skattedes 

 saa høit, at det blev opveiet med Sølv, og det er ligeledes vist, 

 at denne blomstrende Stats Forfald er samtidig med Silfion- 

 plantens gradvise Aftagen og endelige Forsvinden. 



Denne Plante har derfor i kulturhistorisk Henseende en 

 ganske ualmindelig Interesse. Vi have nemlig i den et Exem- 

 pel paa en Plante, som har været indskrænket til et meget lille 

 Gebet, udenfor hvilket den ikke har været funden, som der 

 uden at være dyrket — den forekom kun som vildtvoxende — 

 har dannet det væsentligste Grundlag for Nationalvelstandén I 

 en Stat, der var Bærer af sin Tids høieste Civilisation, men 

 som derpaa efter faa Aarhundreders Forløb ganske er forsvun- 

 den; thi man har ikke blandt Nutidens Planter kunnet paavise 

 nogen, som svarer til den hverken i Udseende eller Egenskaber. 



En saa mærkelig Plante har i høi Grad maattet tiltrække 

 sig Archæologernes og Botanikernes Opmærksomhed, og naar 

 man lægger sammen Alt, hvad der er skrevet om den, danner 

 det et ret anseligt Bind. Her skal kun i al Korthed angives 

 Hovedindholdet af de i denne Retning anstillede Undersøgelser. 



Den sidste Gang Silfionplanten omtales af En, som selv havde 



