25 



kommer nemlig paa de cyrenaiske Mønter meget ofte en Figur, 

 som man tidligere havde ment fremstillede et Hjerte (Tab. I, 1, 

 5, 12, 15-18); men 1850 havde Dujalais med god Føie tolket 

 den som Frugten af Sllfionplanten.i) Det træffer sig nu her saa 

 heldigt, at Frugten netop er den Del, som i Skjermplanternes 

 Familie afgiver de bedste, ja de eneste vigtige, Kjendemærker 

 for Slægterne. Ved nærmere Undersøgelse viste det sig, al 

 flere Enkeltheder i Frugtens Bygning vare saa tydelig gjengivne 

 paa Mønterne , at man nu var istand til at komme til en langt 

 skarpere Bestemmelse af Planten end tidligere, da denne væ- 

 sentlige Del var ukjendt. Silflonplanten kunde nu med tem- 

 melig stor Sikkerhed bestemmes som en Art af Slægten Ferula; 

 det kunde fremdeles ansees for vist, at det ikke — som saa- 

 mange havde ment — var den samme Ferula-Art som den, der 

 leverer den persiske Dyvelsdræk, og det maatte endelig ogsaa 

 betragtes som afgjort, at denne Art ikke for Tiden var kjendt.^) 

 Man var da saaledes kommen et Skridt videre til en rigtig Tyd- 

 ning af denne tvivlsomme Oldtidsplante. 



Siden Mullers Værk udkom, er det endelig lykkedes at er- 

 holde et længe savnet nærmere Kjendskab til de Planter, som 

 levere et Produkt, der af Oldtidens Forfattere betragtedes som 

 meget nær beslægtet med Silfion, nemlig Dyvelsdræk; men 

 der er saavidt jeg veed Ingen, der har benyttet denne Forøgelse 

 af vore Kundskaber til at bringe Spørgsmaalet om Tydningen af 

 Silflonplanten sin Løsning nærmere, og dog kaste disse nyere 

 Undersøgelser, som jeg i det Følgende skal søge at vise, meget 

 Lys over denne Plante, 



Der finder det mærkelige Forhold Sted med Hensyn til 

 Dyvelsdrækplanterne, at medens det Produkt, de levere, har været 

 kjendt i mere end 2000 Aar, er det først i den allerseneste 

 Tid, at man har faaet nøiagtige Oplysninger om de Planter, 

 hvorfra det stammer. Vel havde allerede Tydskeren Engelbert 



') Revue numism. 1850 p. 256-264. 



») L. Muller: 1. c. 1 Vol. p. 13-16 og p. 104-109. 



