41 



hvorfra de derværende store græske Handelshuse sendte den 

 til Grækenland og Italien. *) Ved Cyrenaicas Forfald under Pto- 

 lémæerne og endnu mere under det derpaa følgende romerske 

 Herredømme var Produktionen af Silfion stadig aftagende , og 

 Strabo beretter, at Planten i det første Aarhundrede før vor Tids- 

 regning næsten ganske var forsvunden, da den var bleven øde- 

 lagt af fjendtlige nomadiske Barbarer. Plinius derimod angiver, 

 at Grunden til dens Ødelæggelse var den, at Forpagterne af de 

 offentlige Græsgange lod den afæde af Kvæget, da de mærkede, 

 at dette herved fededes meget. Silfion var derfor bleven saa 

 sjelden, at det omtales som en Mærkelighed, at der i Aaret 61 

 f. Chr. førtes 30 Pund deraf til Rom , og til Keiser Nero blev 

 der sendt et Exemplar af Planten som en stor Raritet ; dog 

 vides det, som allerede i det Foregaaende bemærket, at den 

 endnu existerede i det 5te Aarhundrede e. Chr. ; den omtales 

 nemlig af Synesius, der var fød i Cyrene og døde 431 som 

 Biskop i Barce, og han beretter, at den paa den Tid næsten 

 var udryddet. 



I det Foregaaende har jeg søgt at vise, at Oldtidens «ægte 

 Dyvelsdrækplantei) næsten i enhver Henseende slutter sig meget 

 nøie til en af de to Arter, som nu vides at levere Dyvelsdræk, 

 men ogsaa den anden frembyder flere oplysende Paralleler. En 

 kort Angivelse af det Vigtigste, som vides om Nutidens to Dy- 

 velsdrækarter, turde maaske derfor her være paa sin Plads. 



Scorodosma foetidum Bunge. Slægten Scorodosma , som 

 er opstillet af Bunge 2), adskiller sig fra Ferula ved en meget 

 utydelig Bægerrand og ved Mangel paa Oliekanaler i Frøgjemmet. 

 Den eneste bekjendte Art af denne Slægt er den af Kåmpfer 

 1687 opdagede Dyvelsdrækplante. Den opnaaer en Høide uf 



1) Macé 1. c. p. 158. 



') Delect. sem. hort. Dorpat. 1846. Bunge: Reliquiæ Lehmannianæ 1851. 

 Borszczow 1. c. p. 10. 



