66 



Gallerne under Brennos et lignende Angreb paa Delphi. Pau- 

 sanias *) fortæller, hvorledes Hellenerne standsede ham i Snæv- 

 ringen foran Staden , hvor navnlig de med Egnen velbekjendte 

 Phokeer med Lethed kunde anfalde Fjenderne fra de bratte og 

 overragende Skrænter; hvorledes Elementerne understøttede dem, 

 et frygteligt Uveir med Sne og Frost, og om Natten en panisk 

 Skræk udbredte sig i Hæren, saa al Gallerne i Mørket kæmpede 

 med hinanden indbyrdes og flygtede i største Forvirring. Man 

 tvivlede ikke om at dette Nederlag var Gudens Værk, og man 

 vilde have seel Skikkelser af Heroer deltage i Kampen, Hyper- 

 ochos , Laodokos og Pyrrhos, hvortil Nogle endnu føiede en 

 fjerde, Phylakos. Dette var Alt, hvad den omhyggelige Reise- 

 beskriver hørte i Delphi; men Sagnet, der ganske naturlig pa- 

 ralleliserede Persernes og Gallernes Angreb, gik videre og 

 laanle Træk fra den ene Begivenhed til at udsmykke den anden, 

 og ukritiske Historieskrivere optoge Sligt med Glæde. Hos 

 Diodor **) fortælles, al Delpherne ogsaa i 279 havde spurgt 

 Oraklet om hvad de skulde gjøre, og havde faaet det Svar, at 

 de Intet skulde gjøre; Guden selv vilde vogte Stedet tilligemed 

 de hvide Piger. I metrisk Form er Orakelsvaret opbevaret hos 

 Suidas: 



'Efxoi iisXrjdsi xavta xai kfvxaic xoQavQ, 

 og allerede hos Cicero**'): 



Ego providebo rem islam et albæ virgines. 

 Den der først lavede dette Orakelsvar, forstod naturligvis 

 Sneen ved "de hvide Piger«, men Ønsket om at gjøre den gud- 

 dommelige Beskyttelse endnu lydeligere, fremkaldte siden det Sagn, 

 at der virkelig i Sneen havde viist sig hvide Pigeskikkelser, og det 

 skulde da være Athena og Artemis ■\). Sagnet er ældre end 



*) Pausanias X, 23. 

 **) Diodor. Exe. Vatican. XXII. 

 ***) Cicero de Divinatione I, 37, 87. 



t) Cicero og Diodor anf. St; Justin. XXIV, 8. 



