69 



og Artemis have derimod ofte været sammenlignede, og ganske 

 vist er der saa stor Lighed baade i Udførelsen og i Composi- 

 tionen, i den rask fremskridende Gang med Hovedet vendt til Siden, i 

 den hele skjønne og imponerende Fremtræden, selv i Anvendelsen 

 af Attributerne (Slangen hos den Ene, Hjorten hos den Anden), 

 at de ret passende kunde betragtes som Modstykker eller Pen- 

 danter. Men dette er noget helt Andet end at udgjøre en 

 Gruppe. Paa en saadan Maade og med et saadant Udiryk kan 

 hverken Apollo vende sig mod Artemis eller hun imod ham. 

 Overbecks Mening er rigtignok ogsaa, at de begge vende sig 

 mod en fælles Fjende, Gallerne. Men den Ene af dem gaaer 

 til Høire og seer til Venstre, den Anden gaaer til Venstre og 

 seer til Høire, saa at ingen Samvirken kan tænkes mulig. Der 

 kan næppe være nogen Tvivl om at hver af dem er en enkelt 

 Statue for sig, og ikke [har været grupperet sammen med 

 nogen anden *). 



Men er det da ikke muligt, at Apollostatuen alene kan være et 

 Anathem, der forestiller Guden som Gallernes Overvinder? Lad 

 os endnu engang vende tilbage til denne Anskuelse, der for 

 Øieblikket siges at være den herskende. Den støtter sig paa 

 den af Stephani fremsatte og af mange Andre tiltraadte Mening, 

 at det er Ægiden, som den Stroganoffske Apollo holder i 

 Haanden. Den første Anledning til denne Mening er vistnok at 

 søge i Pouquevilles Beretning, hvor en Apolloslatue, som 

 formodentlig er den Stroganoffske, omtales sammen med et 

 Medusahoved og andet Mere; men Pouqueville veed Intet om 

 al Medusahovedet oprindelig har hængt sammen med Statuen, og da 

 det ikke længere existerer, kunne vi ikke have nogen Mening derom 

 eller støtte noget derpaa. Det kan ikke Andet end vække For- 

 undring at see Ægiden i Apollos Haand, thi hvad har han med 

 den at gjøre? Ægiden er det mythologiske Billede for Rædesden, 

 saaledes som denne f. Ex. viser sig i det voldsomme Uveir**); 



*)Smlgn. Oversigt 1863, S. 63. 

 **)-S.lliad.XVII, 593, ff. Æschyl. Choephor. 592. Lukian. Timon. 3, o. a. St. 



