114 



Overgangsformer have viist sig at være forbundne med hin- 

 anden , bHve de af de fleste nyere Botanikere henførte til een 

 Art, af hvilken Hovedformen for Prioritetens Skyld kaldes G. 

 debile^ og under denne er indordnet som var, congesta Gren. 

 & Godr. den større Form (G. constrictum Chaub.), der af- 

 viger fra hiin omtrent som G. elongatum fra G. palustre, nemlig 

 ved mere spredt voxende, kraftigere og mere oprette Stængler, 

 meget lange Ledstykker, tætblomstret Kvast og større Frugter. 



Tab. 2 7 67. Primula Thomasmn Gren. & Godr. (P. offi- 

 cinali-elatior Muret). I det 46de Hæfte af Fl. dan. har jeg om 

 den der fremstillede P. variabilis Goup. bemærket, at jeg ikke 

 ubetinget kunde tiltræde den almindelige Anskuelse, at den 

 skulde være en Bastardform af P. officinalis og grandiflora, 

 deels paa Grund af den store Mængde, i hvilken den optræder, 

 deels fordi den bærer rigeligt og spiredygtigt Frø, der har frem- 

 bragt Planter, aldeles svarende til Moderplanten. Den her 

 tegnede Plante bærer i flere Henseender langt mere Præg af en 

 Bastardform, nemlig mellem F. elatior og officinalis, og som 

 saadan er den ogsaa beskreven af flere Forfattere. Den afviger 

 fra P. elatior ved den imod Bladstilken stærkt og pludseligt af- 

 skaarne Bladplade, ved klokkeformigt opblæste Bægere med kor- 

 tere og bredere Flige, fra P. officinalis adskilles den let ved 

 større Kroner med mindre hvælvede Flige og en blegere guul 

 Farve, den mangler desuden den orangefarvede Kreds i Kronens 

 Svælg , som characteriserer P. officinalis. 



Jeg har i min Haandbog i d. Fl. (3 Udg. S. 181) yttret den 

 Formodning, at den her omhandlede Plante snarere var en stor- 

 blomstret Form af P. officinalis end en Bastard, og jeg støttede 

 denne Formodning paa den Omstændighed, at den, efter hvad 

 der var mig meddeelt, var iagttaget i en Egn, hvor P. elatior 

 ikke Vttr funden. Denne Indvending imod Antagelsen af en 

 hyhrid Oprindelse er nu hævet derved, at Skolelærer P. ^Melsen, 

 som har meddeelt mig Exemplarer fra Egnen ved Skjelskor, i 

 de senere Aar ogsaa har bemærket P. elatior i denne Egn, hvor 



