118 



Navnet T. filiforme beteguede T. mmus]Sm., ved tyndere, ned- 

 liggende Stængler, det nederste af Smaabladene næsten sid- 

 dende, kortere, traadfine Blomsterstilke njcd 2—6 Blomster i 

 en løs Skjærra. 



Trifolium minus Sm, er fremstillet i Fl. dan. tab. 1707, 

 men nden Analyser, hvorfor de adskillende Kjendetegn ikke 

 tydeligt nok fremtræde, dog ere dens tæt- og mangeblomstrede 

 Hoveder allerede tilstrækkelige til at betegne Forskjellen. Jeg 

 har i min Haandb. i D. Fl. (3 Udg. S. 545) angivet de vigtigste 

 Grunde, hvorpaa jeg støtter den ogsaa afGrenier et Godron 

 (fl. Fr. I, p. 422) fremsatte Anskuelse om Tydningen af T. fdi- 

 forme L. , og skal her nøies med at henvise til de citerede 

 Værker. 



Den her afbildede Plante er sjelden i Danmark , hyppigere 

 i det sydlige Europa, dog vil den maaskee ogsaa her i Landet 

 findes paa flere Steder end de faa hidtil bekjendte, da den paa 

 Grund af sin Lidenhed let oversees og ved flygtig Betragtning 

 kan forvexles med smaa Exemplarer af T. minus. 



Tab. 27 8 7. Filago germanica L. Den linnéiske Art af 

 dette Navn er i de senere Aar deelt i to saavel i Habitus som 

 i flere Characterer, som det synes vel adskilte, og let kjendelige 

 Arter. Den ene af disse, F. apiculata G. E. Smith (Phytol. 

 1846) [F. lutescens Jord.) har tidligere været afbildet i Flora 

 danica tab. 997 under Navn af F. germanica^ den afviger ved 

 Bladenes guulgraa eller graagrønne Farve, ved færre (15 — 20) 

 Kurve i Hovederne og Kurvbladenes purpurrøde Spidser fra den 

 anden Art [F. germanica L. (Sm.), F. canescens Jord.), som har 

 hvidgraae, mere spidse og tiltrykte Blade, 20 — 30 Kurve i 

 Hovederne og Kurvbladenes Spids kortere, ikke eller kun svagt 

 affarvet. Det er denne sidste, som er fremstillet paa nærværende 

 Tavle til Sammenligning med den tidligere tegnede, der altsaa 

 maa betegnes med et af de Navne, under hvilke den er adskilt 

 fra Hovedarten. Skjøndt det nemlig maa indrømmes, at det ved 

 denne som overhovedet ved coUective Arter som oftest er vil- 



