177 



uden at erstattes, og det er saaledes klart, at naar flere Forfat- 

 tere have angivet Fortænderne i Overkjæben at være 6 i Tallet, 

 have de netop havt saadanne Cranier for sig, i hvilke alle Mælke- 

 tænderne endnu have været tilstede samtidigt med alle de ægte 

 Kindtænder. 



For at naae Tandhulerne for de blivende Fortænder i Under- 

 kjæben maa man bortskjære Beenvæggen paa den indvendige 

 Side af Benet, da de ligge indenfor Rødderne af Mælketænderne. 

 Jeg har med Sikkerhed kun kunnet eftervise to i hver Under- 

 kjæbegreen, hver indeholdende en blivende Fortand (Fig. 4); den 



Fig. 4. 



forreste af disse Tandhuler befandt sig nedenunder den anden 

 Mælkefortand, og den deri liggende Tand var aabenbart bestemt 

 til engang at skulle have fortrængt den forreste Mælkefortand. 

 Den anden Tandhule ligger under den bageste Fortand, og den 

 deri liggende Tand er den anden blivende Fortand. En Tand, 

 som kunde træde i Stedet for den tredie Mælkeforland, har jVg 

 ikke kunnet finde; der kan imidlertid ingen Tvivl være om, at 

 jo denne Tand skiftes og erstattes af en anden; thi den er i 

 det yngre Cranium omtrent kun halv saa stor som den tilsva- 

 rende hos det udvoxne Dyr. Jeg troer ogsaa tæt op til Hjørne- 

 tænderne at have seet Spor til den Hule , hvori den tredie bli- 

 fvende Fortand skulde udvikles, skjøndt jeg, som sagt, ikke har 

 fundet Spor til Tanden selv, og det forekommer mig saaledes 

 sandsynligt, at denne er den af alle Tænderne, som bryder sidst frem. 

 Vil man nu til Slutning i en kort Oversigt samle de Resul- 

 tater, der kunne udledes af den foretagne Undersøgelse, kunne 

 de udtrykkes som følger: 



12 



