211 



Labyrinlhens forskjellige Dele maatte ogsaa skee efter mere strengt 

 logiske Principer, end de i Afhandlingen fulgte. Overhovedet troer 

 Comiteen, at Afhandlingen, hvor værdig den end ved de ovennævnte 

 viglige Bidrag til Videnskabens Fremme maa være til, efter Forfatterens 

 Ønske, at optages i Selskabets Skrifter, dog forinden nødvendigviis 

 maa underkastes en Revision i Henseende til Behandlingen og tildeels 

 endog, navnlig i Indledningen og Slutningen, en Omarbeidelse. 



Den 26cle November 1846. 



Eschricht. H. Bendz. Rreyer. J. Steenstrup. 



Affatter. 



Til 



det Kongelige danske Videnskabernes Selskab.« 



Som man vil have seet, har Komiteen eenstemmigen 

 ikke blot fundet Afhandlingen værdig til Optagelse i Sel- 

 skabels Skrifter, men den har tillige foreslaaet Selskabet at 

 give Forfatteren en særlig Hædersløn, Selskabets Guldme- 

 daille — en Belønning, som Selskabets Vedtægter allerede da 

 lillode at tildele en indsendt Afhandlings Forfatter. Det hedder 

 nemlig i disses g 19, vedtaget den 1 i\Iai 1846: 



« Optagelsen i Selskabets Skrifter, eller den billigende Dom 

 man fælder over del Indsendte, er ordentligviis at betragte som 

 den væsentligste Belønning, men naar særdeles Grunde tale 

 derfor, kan der ogsaa foreslaaes, at Selskabets Medaille i Sølv, 

 ja endog i Guld tilkjendes Forfattereren. » 



Til den foreslaaede Belønning er hidtil ingen anden end 

 Professor I. Ibsen bleven indstillet for Arbeider, indsendte 

 til Optagelse i Selskabets Skrifter, og i delte Tilfælde var den 

 et saa meget stærkere Beviis paa det høie Værd, Comiteen 

 tillagde de Ibsenske Undersøgelser, som den ikke overalt havde 

 fundet Fremstillingen saadan, som den helst havde seet det, og 

 heller ikke tilbageholdt en Udtalelse om det Ønskelige og Til- 

 raadelige i, at Forfatteren forinden Trykningen paany vilde gjen- 

 nemsee og paa sine Steder ændre Fremstillingen. 



14* 



