234 



ubearbeidede latinske Sprog, naar det skulde anvendes i el saa- 

 dant Omfang; han holdt sig til de bekjendte Rythmer, hvori de 

 gamle llomere havde pleiet at synge deres Bryllupssange, deres 

 Begravelsesvers og deres Hymner til Guderne, dem de Senere 

 kaldte saturniske, som havde de kun hjemme i den fjerneste 

 Oldtid, da Saturn herskede og Italien kaldtes Saturnia. Hvor- 

 danne disse Rythmer vare, og hvad der skal forstaaes ved satur- 

 niske Vers, er, som bekjendt, saare usikkert; de gamle Gram- 

 matikere have vel angivet en Mønsterform (Dabunt malum Me- 

 telU Naevio poetæ, ^^ — -^ — -^ — c:? | — >_- — -_^ — ^^ men 

 bemærke tillige, at det var sjeldent, selv hos Næviiis, at finde 

 Vers der ganske svarede til dette Schema, elier med andre Ord 

 de gjøre et enkelt Exempel til Lov, og bryde sig ikke om at 

 Undtagelserne langt overveie Regelen. De nyere Forfattere have 

 taget deres Tilflugt til de besynderligste Hypotheser (den af 

 C, O. MiiUer først fremsatte om Suppressio thesium synes endnu 

 med Modification at være den almindeligst antagne) og til 

 at bevise deres Postulater anføre de Exempler, der slet ikke 

 ere Vers*). Jeg skal her ikke indlade mig paa en nær- 

 mere Drøftelse af dette Spørgsmaal. INIig forekommer det, 

 som om det Charakteristiske for disse temmelig frit byggede 

 Vers er en iambisk Begyndelse og en trochaisk Slutning, og 

 navnlig det Sidste maa vel betragtes som nødvendigt. Et be- 

 stemt Afsnit i Midten gjør, at et saadant længere Vers ligesaa 

 godt kan betragtes som to kortere, men de Gamle betragtede 

 det som eet. Del ovenfor anførte Mønstervers falder ind under 

 denne Bestemmelse. Det er, naar man vil bruge de gamle 

 techniske Benævnelser, et hyperkaialektisk iambisk Trimeter med 

 Cæsura hephthemimeris; men den første, jambiske Halvdeel be- 

 høver ikke netop at være 3^2 Jambe, og den sidste, trochaiske, 

 ikke at være 3 Trochæer; de kunne være kortere, og der til- 



*) Dette er godt udviklet af Duntzer i Phiiologus XXVIII (1869) S. 230tr. 



