21 



paa et andet Sted den Understøtning, de tidligere iiave havt, vil 

 det kunne have en Sænkning tilfølge. Naar som sagt den 

 synkende Masse blot har et tilstrækkeligt Areal og Mægtighed. 

 ville de derved frembragte Virkninger kunne mærkes" ikke blot 

 i den umiddelbare Nærhed af Udgangspunket , men de ved 

 Sænkningen frembragte Siltringer i Jordmasserne ville kunne 

 forplante sig bølgeformigt til forholdsviis betydelige Afstande 

 gjennem de fastere Jordlag med alle sædvanlige Charakterer paa 

 Jordrystelser, saasom Bevægelse af løst anbragte Gjenstande, 

 Stød, underjordisk Torden, o. s. v. Ved en arlesisk Brønd- 

 boring, der foretoges i 1866 i Venedig, steg pludselig en be- 

 tydelig Vandmasse tilligemed Sand og Slam op af Borehullet og 

 havde fra Kl. 4 om Eftermiddagen til Kl. 7 næste Morgen en 

 lodret Bøide, saa sior som Taarnet paa Kirken dei Gesuiti. Paa 

 samme Tid begyndte det nærliggende Jordsmon at synke under 

 heftige Jordrystelser, saa at man tryglede (or, at flere Huse 

 skulde være styrlede sammen*). Jeg anfører det kun som et 

 Exempel paa Vandets Evne til at kunne frembringe Sænkninger og 

 Jordrystelser efter en mindre Vlaalestok og i kort Tid , uden al 

 der nalurligviis derved tilsigtes at drage nogen Parallel med For- 

 holdene i Danmark, da Sænkningen i Venedig fremkaldtes ved el 

 formindsket mekanisk Tryk og en pludselig Udskylling af Sand 

 og Slam, medens Sænkninger i Kridlformatiooen snarere maa 

 antages at hidrøre fra en langsom chemisk Virkning af Vandet. 

 I begge de to foran nævnte Kridlpartier veed man nu, at 

 Vandet spiller en ikke ubetydelig Rolle, der i Liimfjordspartiet 

 giver sig lilkjende udadtil i Jordfaldene**), og i l'artiet mellem 

 Kjøbenhavn og Ropskilde i de velbekjendte vandrige saakaldle 

 Grønsandslag , der forsyne en Mængde baade naturlige og kun- 

 stige Kilder, som modtage Vandel fra Overfladen af den der- 

 værende store Slette. Overfladeforholdene begunstige her sær- 



*) Leon ha 1(1, Neiies Jahrbuch fur Mineral. I8(i7. S. 400. 

 **) Forchhammers Danmarks geognosliske Forhold, S. 65, og i Samlinger 

 til jytlsk Historie og Topograll, il B. S. 212 og S. 394. 



