45 



Han antog, som almindeligt blandt datidens lærde, Skyterne for 

 de gotiske folks slammefædre og så derfor i middelalderens våb- 

 euéd en lævning al' den gainle skytiske sværddyrkelse. Til de 

 hos Du Gange anførte eksempler fojer han stedet i den eddiske 

 Volundarkvida med eden «ved skibets bord og skjoldets rand, 

 hestens bov og sværdets æg» , og han tror at genfinde den 

 samme våbendyrkelse i den tro på egen kraft og styrke, som 

 de islandske sagaer tillægge l'orskellige nordiske kæmper, især i 

 hedenskabets sidste dage*). 



Dt3n lærde Jon Ericlisen, der i en af §ine anmærkninger 

 til Jon Arnesens Indledning til den islandske rettergang (Kbhn. 

 1762), s. 584 — 98 behandler det i nordiske love og sagaer fore- 

 kommende våben tag (våpnatak), sætter også denne skik i for- 

 bindelse med de gamles efterretninger om Skyternes religjon. 

 Han begynder med de ord: »Oprindelsen til denne skik må 

 uden modsigelse forskrive sig fra dem iblandt de nordostlige, 

 især skytiske folkeslag, som i de ældste tider have lagt grund 

 til de fleste evropæiske natjoner« ; og han gentager også med 

 bifald Bartholins mening, at våbnene benyttedes ved edsaflæg- 

 gelse og andre hojtidelige lejligheder «som hellige ting, delagt- 

 ige i guddommelig tilbedelse, væntelig af førstningen ikkun som 

 redskaber for krigsgudens magt, altså kun som sindbilleder på 

 hans usynlige væsen, men med tidens længde i hans sted som 

 virkelige guddomme.« 



Den først 1802 afdøde, lærde lybske syndikus J. C. H. 

 Dreyer har i sin Sammlung vermischter abliandbingen zur er- 



verecundius coiunl.« Og Lukian lader i Toxaris Skyterne sværge ved 

 vinden og sværdet (tov dxvvdxrjv) som symboler på livet og døden; — 

 livilken forklaring dog måske kun er lians egen sindrige gælning. 

 ') Delte sidste er aabenbart urigtigt; ellers kunde man med samme og 

 endnu bedre ret beråbe sig på liden Danneveds trosbekendelse i kæmpe- 

 visen (Vedel, III, ;5) : 



Forst tror jeg mit gode sværd. 



og så tror jeg min tiest. 



dernæst tror jeg mine daniiesvende, 



jeg tror mig selv allerbedst. 



4* 



