53 



våben her er trådt i sleden for den sværgendes eget, tor vist- 

 nok antages for givet, da vi iagttage samme overgang ved kons- 

 eden efter jydske lov, som den aflagdes i Sønderjylland i 16de 

 og 17de århundrede, ligesom samme overgang vil ses at være 

 indtrådt i Nordtyskland. Når den sværgende her kan i steden 

 for dommerens våben gribe hans hånd, så finde vi noget lign- 

 ende allerede i Karl den stores Lex Saxonum ^ og vi skulle i 

 det følgende se, hvorledes det nordiske våbentag findes dels 

 ledsaget af, dels i tidens løb ombyttet med håndtag. Vi have 

 derfor vistnok her en ændring af den gamle våbened, som også 

 fandtes hos Frankerne, om man end dér meget tidlig stræbte at 

 få den afskaffet, hvorom da også denne formel kan bære vidne. 



At eden ved sit sværd dog i det daglige liv vedblev at være 

 en frankisk sædvane, tor måske sluttes af dens gentagne fore- 

 komst hos munken Adrevald (f c. 878), der lader ugudelige 

 modstandere af St. Benedikts kloster bruge denne ed (Adrevaldi 

 monachi [-"loriacensis Miracida S. Benedicti, I, kap. 7 og 23; 

 Acta Sanctorum Bolland. Martii tom. III, s. 308 og 314): 



Hune te^tor ensem, nullus ab hodiertia die ex his man- 

 ciinis sancto famidahitur Benedicto. 



Per hun c te s tor ensem ^ S. Benedictus ex hac rinea 

 nullam hahehit potestatem. . . . Ille iterum concusso ense ju- 

 ramentum repetens , afflrmavit se absque gratia S. Benedicti ab 

 eo regressurum loco. 



Kejser Karl den store indskærpede, at eden altid skulde af- 

 lægges i kirken, hvilket dog, som vi kunne slutte af de nys 

 anførte love, ikke var nogen absolut hindring for våbenedens 

 anvendelse, da præsteskabet her som i så mange andre tilfælde 

 var villigt til at lade meget hedenskab passere, når det kun vilde 

 give sig ind under kirkens beskyttelse og modtage dens ind- 

 vielse. Het hedder i kejser Karls Capitula quæ in lege Ripua- 

 ria mittenda sunt (kap. 12; Perlz, Leges, I, s. 118) «Omne 

 sacramentum in ecclesia aut supra reliquias juretur« ; og over- 

 ensstemmende hermed i lians Capittda de partibus Saxoniæ 



