60 



Her Aslak lagde hånd på hæfte^ 

 støtte odden mod en sten: 

 <i I dag så vil jeg eden sværge^ 

 og det foruden al men." 



Her Aslak lagde hånd yå messebog^ 

 og sværdet holdt han om fæste: 

 hos hannem svore hans rige frænder., 

 de gæveste og de bedste. 



Den her af Aslak Tordsson med elleve riddere aflagte ed, 

 hvorved han og de med ham "gave lov«, var hvad vore gamle 

 love kalde en konsed, aflagt af den anklagede med kons- 

 nævn. At det er sit eget sværd, han og enhver af hans 

 mededsmænd (consacramentales) holder i hånd og støtter mod 

 sten — ■ ligesom Sifrid i nys anførte tydske digt, som landgrev 

 Ludvig i det for omtalte tyske sagn, og som det foreskrives i 

 den alamanniske holmgangslov — , derom kan fornuftigvis ikke 

 være nogen tvivl. Hvor vi imidlertid i Sønderjylland endnu i 

 16de og 17de århundrede kunne påvise en t^ådan , af den dér 

 gældende jyske lov påbuden konsed aflagt og aflagt på sværd, 

 dér er det ikke længer på den sværgendes eget sværd, men på 

 det i retten tilstedeværonde sværd, den aflægges; så denne overgang 

 bekræfter rigligheden af, hvad her forun er antaget om den 

 rette sammenhæng med den i Frankrig meget tidlig, i Tyskland, 

 særlig i Holsten, i sen tid aflagte ed på fogedens sværd. En i 

 byen Slesvig år 1548 aflagt konsed, hvorved Marx Dreyer fri- 

 gjorde sig for anklage for hæleri, meddeles udførlig i J. F. Noodts 

 Eeytråge zur Erlduterung der Civil-, Kirchen- und Oelehrten- 

 Historie der Herzogthiimer Schleswig und Holstein, I, 6 (Ham- 

 borg, 1748), hvor det hedder (s. 656): 



Deicyle keyne Bewekynge in deme Dreyer gewesth, is he mgt 

 den synen (XI erlichen vpprichtigenn Borgeren) vor de Wester 

 Vor des Bathkellers gestellt , inde Peter Eggerdes (der Stadt- 

 Vogf) hefft eyn getagen Swerth vpp de Erden gesettefj 



