61 



vnd musfe de Dreyer eijne Vynger erstlimals, inde de, mytt eme 

 im Ede stunden, de eijne na dem andern, syne Finger vpp 

 des Swerdes Knopp leggen vnd szweren. 

 Et endnu senere eksempel på konsed på sværdet i følge jyske 

 lov findes antegnet af Joakim BliUing (\ 1660) i en utrykt kom- 

 mentar til lovens første bog (kgl. bibl., gi. kgl. saml. 1124. fol.), 

 hvor det hedder: 



Da^ Jiab icli ems inn der Vbung gesehen vnnd erfahren, als 

 Anno 1610 im Septemhri auff dem Schlesswigischen Landtgericlit 

 zu Haderslehen [uHaj-desleben"] einer vom Adell, W. v. D., 

 durcli ein Vrtheil verdammet worden , im folgenden Vmhschlagh 

 zum Kiell (Anno 16tl) wegen angelobeter Oewehr des Braut- 

 scliatzes H. P. zu O. einen Zwolffman Eydt zu geben. Do hat 

 er den Haupteidt mit auf^gerichten Fingern vor den verordenten 

 Commissarijs zum Kiell auff dem Rathause geschworen, dar- 

 nach wardt ein Wehre hingestellt, vnnd trat von den li 

 Eydes Leuten vnnd ebenburtiegen vom Adell einer nach dem an- 

 dern hinzu, legte die drei forderste Fingern uuff dem 

 Knopf oder auff das Oreiitze und schwur also .... 

 Det for Billting mærkelige ved denne ed var ikke sværdets 

 brug, men anvendelsen af mededs- institutjonen, som år 1606 

 var afskaffet i den hertugelige del af Slesvig (se Noodts Bey. 

 trdge, I, 2, s. 100); og lige så tilfældig kommer han til, på et 

 sted i sine år 1717 trykte Glossa, at aflægge vidnesbyrd om 

 brugen af ed på det i jorden stukne sværd ved en undenijyske 

 lov foreskreven retshandling, nemlig den i lovens H, 21 omtalte 



') DeUe sted er omtalt af Dreyer (s. 177), der siger, at han har det fra 

 Bliiting «in seinen CommeiUario iiber dns Jiitische Lobuch, adl. I, c. 1,» 

 og således påberåbes stedet også i Glædens Monumeiita Fleiisburgensia I 

 (Flensb. 17()5), s. 50; men efter forgæves at have søgt elter det både i 

 Blutings i Flensborg 1717 trykte Olossa til jyske lov og i haus hos West- 

 phalen (IV, sp. 2163 ff) trykte Observationes juris Cimbrici, lykkedes det 

 mig at flnde det i hans (af P. G. Thorsen i forordet til dennes udgave 

 af loven s. 16 nævnte) utrykte, udfoiligere kommentar til lovens forsle 

 bog. 



