78 



Ordet « våbentag »forekommer ikke i de svenske love, og i 

 de danske kun på et eneste sted i Skånske lov, hvor det hed- 

 der i det ældste håndskrift fra anden halvdel af 13de århundrede 

 Thorsens udg., s. 46): 



Uil piufær æi gen mælæ. a lanz/nngi^ pa far hondæn han- 

 um fripløso ok ua'pnattæk ofna hak a lanzpingi^ ok førræ 

 ma hondæn æi fripløsa. 



Dette findes i ærkebiskop Andreas Sunesons latinske para- 

 fras fra begyndelsen af 13de århundrede således gengivet (Thor- 

 sen, s. 163): 



Ipse reus communis pacis expers ah omnihus liaheatur^ 

 quem lingua patria fridhløs appellat^ et tam verhis quam colli- 

 sione arm o rum et contactu evidenter exprimitur^ ut eum 

 cuilihet cum armis invadere sit permissurn. 

 Yngre håndskrifter af Skånske lov fra omtrent 1500 have dette 

 således omskrevet (Schlyters udg., s. 130): 



Tha mo honden gøre hanum fredløs oc huggæ hans fred 

 aff hanum paa landstinget met syt vapn, alligeuell at 

 ttjwffuen ey sælff till stædæ er. 



Denne omskrivning af lovens ord indeholder el vidnesbyrd om 

 en væsentlig forandring og udartelse af den gamle hojtidelige 

 sædvane. Mellem de tilfælde, hvori våbentag anvendtes, have 

 vi i del foregående gentagne gange fundet netop fredløsheds- 

 domme, blandt hvilke kan mærkes eksemplet fra Norge år 1136, 

 hvor også udtrykket: «de stødte deres våben sammen« noje 

 svarer til Andreas Sunesons nys anførte beskrivelse: «collisio et 



kunde berettige brugen af dette ord. (Jfr. det i det følgende omtalte nord- 

 engelske og normanniske våbentag). Det er da sikkert forhastet, med Fritzner 

 i hans ordbog at tildele ordet våpnatak blandt flere bemærkelser også den, 

 som ellers tilkommer de lo andre nys nævnte ord. Denne bemærkelse 

 anføres først; derefter den forhen omtalte, som formentlig beror på en 

 misforståelse af stedet i Hrafnkels saga; og først som den tredje og sidste 

 den efter min mening ene rigtige: »den berørelse af de medbragte våben, 

 hvormed den samlede tingalmue plejede (at) stadfæste en falden dom 

 eller fattet beslutning (og) give den fuld gyldighed og retskraft.« 



