løfter, da førtes Freys galt ind, og på den lagde den sværgende 

 sin hånd. 



Disse velbekendte ting nævnes her, fordi vi bor have dera 

 for oje ved bestemmelsen af våbnenes stilling i den her und- 

 ersøgte edsform. Denne stilling er nemlig en ganske anden 

 end som guddommens repræsentanter. Våbnene repræsentere 

 her et moment, som i øvrigt også i forbindelse med eden frem- 

 træder på andre måder. Dette moment er antydningen af den 

 for begået edsbrud nedkaldte straf. 



Den tanke, som ved våbeneden hos hedenske folk gansko na- 

 turlig først frembyder sig, er den, at våbnene her skulle betragtes 

 som symbol eller attribut for guddommen eller for en enkelt gud; og 

 således tydedes denne skik alt af Thomas Bartholin, eller, om 

 man så vil, allerede af Ammian, og man kunde flnde noget lignende 

 udtrykt hos munken Aimoin fra Si. Germain, når han siger, 

 at vikingerne svore ved deres guder og ved de magter, af hvem 

 de især væntede beskyttelse og frelse, nemlig deres våben (per 

 deos, perque ea quibus maxime se protegi ae salvari putabant 

 numina, vel arma), dersom det ikke her var kendeligt, at det 

 kun er billedlig tale; og som sådan kommer det den rette for- 

 ståelse af våbeneden nærmere, end det vel har været den gamle 

 forfatter bevidst. 



En anden, i middelalderen meget nærliggende forståelse af 

 våbeneden er den, der allerede kommer til syne i det her foran 

 (s. 54) anførte diplom fra 889, der opfatter den som et udtryk 

 for den sværgendes beredvillighed og forpligtelse til at gore den 

 gældende med våben i hånd usque ad sangvinis effusionem\ 

 og det er meget muligt, at de normanniske riddere år 930 

 have lagt en lignende betydning i deres våbentag. Samme 

 forklaring giver Jens Dolmer af våbenlaget, når han siger 

 [Eird-Skraa, s. 9), at dermed betegnedes, at de vedtagne love 

 eller domme «urøggeligen skulde holdes, huorofver de vilde 

 vofve baade Liff oc Blod«. Og vi genfmde denne forståelse i 

 glossariet til den arnamagnæanske udgave a( Grågåsen, når hånd- 



