95 



skal vcére træl i al evighed i den tilkommende verden^) 



Hver den fra vort land, som overtræde?- dette, være sig en fyrste 

 eller en anden, døbt eller udøbt ^ han skal ikke have bistand af 

 Oud, og være træl i al evighed i det tilkommende liv og falde 

 for sit eget våben. Og de ikke døbte Russere aflægge 

 deres skjolde og blottede sværd, deres armringe og 

 øvrige smykker og skulle g'ore ed på alt, hvad der står 

 skrevet på dette papir. . . . Men dersom nogen enten af fyrster 

 eller af russisk menigt folk overtræder dette, så gid han dø 

 for sit eget våben og være forbandet af Oud og af Perun 

 som den, der har brudt sin ed! 



Den næste morgen lod Igor sendebudene kalde og gik til 

 den hoj, hvor Perun stod, og de aflagde deres råben, 

 skjolde og guldsmykker , og Igor gjorde ed, og hans 

 mænd ligeså, så mange som vare hedninger. 

 En menneskealder senere, år 971, slutter Igors son Svjaloslav 

 fred med den græske kejser, og det hedder da (sammesteds, 

 8. 62-63): 



Og som jeg har svoret for de græske kejsere, og med mig 

 mine bojarer og alle Russere, ville vi holde denne fredslutning 

 ved magi; og dersom jeg eller de, som ere hos mig eller stå 



') Denne tillægsstraf i det andet liv, der kan sammenholdes med det ud- 

 sagn i Voluspd (39), at menn meinsvara vade 1 Nåstrands frygtelige 

 stromme, turde måske afgive forklaringen til det sted i HelgakviSa Hund- 

 ingsbana II, hvor Helge, ankommen til Valhal, tiltaler sin faldne fjende 

 kong Hunding med de ord (39): 



ipti skalt^ Hundingr! hunda binda, 



hverjum manni hesta gæta, 



fotlaug geta gefa svhium sod, 



ok funa kynda, dår sofa gangir. 



Dette stemmer nemlig, som Hermann Luning bemærker [Die Edda, 

 Zurich, 1859, s. 341), så lidt med de gamle Nordboers tænkemåde, at 

 man med grund måtte antage dette vers for indbragt i en urigtig for- 

 bindelse. Men dersom man underforstår, at Hunding har brudt sine 

 eder lige over for Helge, så giver dette træk af den hos Nordboerne i 

 Kusland i det 10de århundrede herskende tro en fyldestgorende forklar- 

 ing af oldkvadets ord. 



