104 



erfaring. Og heraf kan da atter sluttes , at våbentaget endnu 

 sent i 17de årh. har været i brug på de svenske herredsting. 



Nogle andre svage spor til våbentaget i Sverig findes i G. 

 O. Hyltén-Cavallius' Wdrend och Wirdame, II, s. 400 og 404. 

 I en herreds-dombog fra 1626 hedder det om en til fredløshed 

 domt, at freden hlef huggen honom ifrån, hvoraf ses, at den 

 her foran (s. 78 — 80) omtalte skånske skik også har været kendt 

 I Småland *). Det var fremdeles gammel sæd i Værend, at de tolv 

 nævninge ved tinglig jordskødning fattede om et spydskaft, hvorfor 

 det i et skøde af år 1666 hedder, at en gård er »stångfåld och 

 tingskott efter denna landsorts lofliga sedvanaw, og endnu siges 

 i Værend att få skaft på en ejendom i samme bemærkelse som 

 «att få bref och skote«^). 



') Svarende til det her foran s. 79 nævnte holstenske råb nf «Ja vndc 

 Wapen aver synen Halss» er det smstds. anførte smålandske råb af 

 ulfsgåld over den fredløse. 



*) Jfr. hermed den hamborgske jordskødningsform, hvorom her foran s. 56. 



Trykfejl. S. 58. 1. 6 meddell læs meddelt 



S. 58, 1. 7 mit læs «mit 



S. 58, 1. 21 seinem læs selnen 



S. 61, 1. 6 f. n. men læs og 



