108 



som om hvad der tidligere var udgravet paa samme Plet i Mosen, 

 kunde der nemlig ikke være nogen Tvivl om, at selv om der end og- 

 saa manglede enkelte større Knokler af Lemmerne foruden mange 

 mindre, dels af Lemmerne dels af andre Partier af Skelettet, 

 havde Dyret dog oprindeligt ligget der i et aldeles fuldstændigt 

 Skelet, og man kunde saaledes have et vel grundet Oaab om at 

 lilveiebringe en stor Del af de manglende Knokler, om ikke dem 

 alle, og navnlig de mindre og hidtil upaaagtede af disse. Det 

 var destoværre vitterligt, at enkelte af de større Lemmeknokler 

 mange Aar forud vare komne tilsyne, og at disse vare blev- 

 ne optagne og solgte til Benhandlere. Ved et Aastedsmøde 

 var det jo nok ogsaa muligt, at Undersøgelsen af Leiestedet 

 endnu kunde redde Oplysninger til Dyrets Historie. Med olie 

 de nævnte Forhold for Øie bestemte jeg mig til selv at see 

 Mosen og besørge Optagelsen af de endnu i Tørven tilbageblevne 

 Rester af Skelettet. Efter forudgaaende Anmeldelse og Brev- 

 vexling fandt dette Sled i Midtsommeren 1865, kort Tid førend 

 jeg skulde tiltræde en Reise til England. Som Deltager i dette 

 Besøg i Mosen havde jeg den særlige Fornøielse at have den be- 

 kjendte engelske Archæolog John Evans fra Nash Mills. 



Mosen var iforveien langs med den ene Bred bleven temme- 

 lig befriet fra Vand i den Strækning, hvori Skelettet var fundet, 

 idet denne ved en Opdæmning var bleven sondret fra den mere 

 vandfyldte Del af Mosen. Ved vor Ankomst blev den sidste Rest 

 af Vandet borløst, og Stedet var nu let tilgængeligt. 



Skelettets oprindelige Leie var det endnu overmaade let at 

 paavise næsten i alle dets Enkeltheder; thi heldigvis havde Hus- 

 manden sparet sig en Del Uleilighed ved Knoklernes Optagning; 

 en stor Del af de store Knokler vare nemlig ikke blevne op- 

 gravede, men blot udtrukne af den omgivende Tørvemasse eller 

 løftede op af det underliggende Mergellag. De efterladte Hul- 

 heder eller Indtryk af dem vare aldeles i Behold, saa at man baade 

 med Øiet og med Fingrene kunde følge deres Leie og forvisse 

 sig om hver Dels Beliggenhed og derefter med stor Sikkerhed 



