112 



Begge Knoklerne ere slaaende Vidnesbyrd om, at Dyrene 

 vare samtidige med en Befolkning, der forfulgte Vildtet med 

 flintskjærpede Kaste vaaben. Da begge ere af Krondyret, vil 

 det let skjønnes, at Interessen ikke kan ligge deri, at just Kron- 

 hjortens og Menneskets Samtidighed bekræftes, thi af vore Kjøkken- 

 møddinger vide vi jo, i hvilket overordenlig stort Antal Urfolket 

 har bemægtiget sig Krondyrene. Vægten ligger derimod paa 

 Vidnesbyrdets særegne Beskaffenhed. Det er denne jeg 

 maalte ønske mere almindelig kjendt og erkjendt samt — ef- 

 tersporet for andre Dyrearters Vedkomm ende, nemlig 

 for saadannes, der vel ere blevne antagne for sam- 

 tidige medEuropas ældste Befolkninger, men for hvis 

 Samtidighed med disse man, efter min Mening, ikke har 

 kunnet give uforkastelige Grunde. Imod de Tvivl, som 

 man fra flere Sider har yttret imod de Sandsynligheds - Grunde 

 for denne Samtidighed, der vare hentede fra Leiringsforholdene i 

 Jordlagene og i Hulerne, har man nemlig søgt at indvende, at hvis 

 man ikke vilde støtte sig til saadanne Bevisgrunde, maatte man 

 i det Hele give Afkald paa Grunde, da Videnskaben ingen bedre 

 kunde stille. Saaledes er det dog ikke! Har Europas Urfolk 

 virkelig jaget og forfulgt Hule bjørnen og Hulehyænen, 

 Rhinoceros og Mammuth og tilsidst endog derved frem- 

 kaldt deres Udryddelse, saa er der ingen Tvivl om, at de for- 

 fulgte Dyrs Knokler mangengang maae have faaet uudslettelige 

 Mærker af Forfølgelsen, og desto hyppigere, jo ufuldkomnere 

 Befolkningens Angrebs- eller Jagtvaaben vare. Hvis f. Ex. For- 

 tidens Hulebjørne eller Mammuther fremvise saadanne Flint- 

 skjærver eller lignende Dele af Angrebsvaaben overgroede af en 

 Benmasse, der har dannet sig over dem i Dyrenes levende Live, 

 da skal jeg visseligen ikke længere betvivle disse Arters Samtidighed 

 med Menneskene, ligesaalidt som jeg skal gjøre dette, hvis vir- 

 keligen de af Hulerne fremkomne billedlige Fremstillinger af 

 Mammuth o. s. v. med Rette kunne hævdes som Arbejder fra 

 Urfolkets Tider; men at ansee denne Samtidighed for bevist 



