117 



snart kunde blive udgivet en saadan Tegning, og at den ikke 

 ganske ubetydelige konsthistoriske Fejl, der stadig bliver be- 

 gaaet, saaledes kunde blive rettet. 



2. 



Midt i det nuværende Athen, imellem Æolos- Gaden og 

 Åres- Gaden, sees Ruinerne af et stort Bygningsanlæg, som 

 allerede Stuart (Vol. 1, Chapt. 5) aftegnede fuldstændig. Det 

 har havt de allerforskjelligste Navne. Hos Anonymus Viennen- 

 sis (1460) hedder del ol Xafxngoi olxoi tov noXs^aQxov] hos 

 Spon og Wheler den olympiske Jupiters Tempel ; men fra 

 Stuarts Tid af vide Alle, at dette Tempel er den kolossale Ruin 

 i Byens sydøstlige Del. Andre kaldte det Hadrians Pantheon, 

 og endnu Leake mente her at se de af Pausanias i Slutningen 

 af IHde Kapitel omtalte 120 Søjler af phrygisk Marmor, skjøndt 

 allerede Stuart havde gjort opmærksom paa at disse Søjler ere 

 af det samme penteliske Marmor, som har afgivet Materialet til 

 de fleste attiske Bygninger. Stuart selv kaldte det Stoa Poekile 

 efter Pausan. 15de Kap. Men det er ikke en Stoa. Der er 

 ingen Plads til at bevæge sig imellem Søjlerne og Muren. 

 Hvad man ser, er en kolossal Marmor- Muur, 39 Fod høj, 

 smykket med en Række fritstaaende Søjler foran. Paa Midten 

 afbrydes denne Række af en fremspringende Portal. Denne 

 danner Indgangen til et stort rectangulært Rum, 376 Fod langt, 

 252 F. bredt, der paa alle Sider har været omgivet af Mure, 

 om end kun den forreste, vestlige Mur, den der endnu er be- 

 varet, var smykket med Søjler. Den nordlige Omslutningsmur 

 har ikke dannet en lige Linie, men havt to halvrunde Exedrer 

 og i IVIidten en lignende firkantet, med mindre det har været 

 en Indgang. Den sydlige Mur har formodentlig svaret til denne. 

 Indenfor disse Mure i en Afstand af omtrent 23 Fod har man 

 fundet Spor af Søjler, saa at man tør antage at den hele Plads 

 indvendig har været omgivet med en bred Søjlegang; ogsaa 

 inde i det aabne Rum selv findes Spor af en lille Bygning. 



