119 



naturligst at antage, at alle Hadrians Bygninger have ligget i 

 dette Kvarter. Og der foreligger intet Andet. Den store Ruin, 

 vi lier beskjeftige os med, vil hverken af topograQske eller af 

 konsthistoriske Grunde kunne henføres til Hadrian, men begge 

 Dele synes at pege andenstedshen. 



I*aus;mias omtaler i 17de Kapitel, efter at han har beskre- 

 vet Torvet, «et Gymnasion, som laa ikke langt fra Torvet«. 

 Det var Ptolemæos's Gymnasion, opført af Ptolemæos Phi- 

 ladelphos, smykket med seværdige Marmorhermer, med Bronce- 

 statuer af Ptolemæos selv, af Kong Juba, Stoikeren Chrysippos 

 o. s. V. , et berømt Anlæg, der ogsaa ellers omtales, som hos 

 Cicero i Begyndelsen af 6te Bog de Finibus, hvor han fortæller, 

 at Akademikeren Antiochos lærte der. — Hvad var nu natur- 

 li|L:ere end al antnge disse Buiner (or Ptolemæos' Gymnasion? 

 Naar Topograterne ikke have gjort det, saa kommer det af at 

 de havde sat sig i Hovedet, at dette maatte ligge et andet Sted. 

 Vi vide nemlig baade af Pausanias og af Pliitarch^), at det laa 

 tæt ved Theseus' Tempel. Da man nu mente at have fundet dette 

 i den verdensberømte Bygning i Stadens vestlige Del, der først møder 

 Øiet, naar man træder ind i Athen, lagde man ogsaa Ptolemæos- 

 Gymnasiet langt vestligere; Nogle henførte dertil de to Gigantfigurer 

 (Annali dell' Instituto 1837, Tav. d'!ii.'g. G.), Andre det Mnr- 

 stykke, som nu, efter at hele Indskriften er bragt for Dagen, 

 sees at være Atlalos' Stoa (s. Curtius , Abhandl. d. Gesellschaft 

 d. Wissensch. (iøltingen XH, S. 146 ff.). Det er imidlertid ikke 

 blot ubevisligt, at det omtalte Tempel skulde være Theseusi, 

 en Anskuelse, som først L. Boss og siden mange Andre, 

 navnlig Curtius, have bekæmpet, men det er ogsaa usandsynligt; 

 thi det lader sig ikke forene med Pausanias' Topografi. Pausanias 

 nævner Theseus-Templet umiddelbart før Anakeet, og delte laa lige 



') Pausaii. I, 17, J : tt^k),- Oi toj yvut'ftoiw Øtjonoi ianv ln)ov. Plutarch. 



