99 



Fejl ved at beskrive og opstille den som ny. Til dens Gjen- 

 kjendelse vil den vedføjede photoxylographiske Afbildning') for- 

 haabenlig være et tilstrækkeligt Hjælpemiddel; jeg vil dog ikke 

 undlade at tilføje en kort Beskrivelse af den, men først vil jeg 

 søge at bestemme dens omtrentlige Plads i den systematiske 

 Opstilling af Sortkorallerne. 



Efter den af Milne Edwards foreslaaede Inddeling af 

 denne Familie er vor grønlandske Art uden al Tvivl en virkelig 

 Anftpathes; den er nemlig grenet og har en ru Overflade, og 

 dens Grene vise ingen særdeles stor Tilbøjelighed til at flyde 

 sammen — som hos Arachnopathes og Rhipidipathes — om 

 der end, som det synes mere tilfældigt, paa enkelte Punkter er 

 indtraadt en slig Sammenvoxning. Jeg skal lade det henstaae 

 uafgjort, hvor vidt det vil være muligt at adskille Antipathide- 

 Slægterne paa den af hin udmærkede Zoolog forsøgte Maade; 

 Meningerne derom ere delte ^), og de med dem analoge 

 Slægter i Hornkorallernes parallele Gruppe have ikke staaet 

 deres Prøve for en senere Tids mere indtrængende Analyse; 

 men under alle Omstændigheder vil den antydede Sammenvox- 

 ning af Grenene paa enkelte Punkter ikke berettige til at anvise 

 vor Art en Plads udenfor Antipathes-S\æ,g\.QXi. — Indenfor denne 

 vil A. arctica tage Plads blandt de Arter, hvis Grene og Stamme 

 ikke ere meget forskjellige i Førlighed («polypier se subdivisant 



^) Samtidig med Milne Edwards gav Gray (Proc. Zool. Soc. 1857) en syste- 

 matisk Opstilling af Antipathiderne. Han har kun to Slægter: Leiopathes 

 med glat, Antipathes med tornet Axe, og udskiller af denne sidste kun 

 Arterne med ugrenet Axe som en Underslægt (Cirripathes). I øvrigt 

 betragter Milne Edvards selv sit Forsøg til en finere Kløvning af 

 Antipathiderne 1 Slægter i Grunden kun som en kunstig Opstilling for 

 at lelte Oversigten over Arterne og fæste Opmærksomheden paa visse 

 iøjnefaldende Forskjelligheder (1. c. p. 312—313. Ogsaa Verrill udtaler, 

 at »generic characters deri ved only from Ihe mode of growth and branching 

 are ahvays unsatisfactory in classing compound Zoophytes.» (Notes on 

 Radiata No. 6, p* 499). 



