39 



teriale, som har staaet mig til Raadighed med Hensyn til Afgjø- 

 relsen af Spørgsmaalet om dens Identitet med C. Langsdorffii 

 Trin. Beskrivelsen af denne Art (Trinius, diss. de Gramin. 1824, 

 p. 226) er temmelig kortfattet og de tarvelige analytiske Figurer, 

 hvoraf den er ledsaget, ere ikke meget oplysende; nogen anden 

 Afbildning af denne Art er mig ikke bekjendt, og jeg har ikke 

 kunnet sammenligne Trinius's Original-Exemplarer med den her 

 fundne Plante, men denne stemmer forøvrigt vel overens med 

 Exemplarer, samlede ved St. Petersborg og meddelte under Navn 

 af C. Langsdorffii Trin. af Dr. Kiihlewein') og med Exemplarer 

 fra Sverig i Fries's herb. norm, XIII, 89. Dersom Exemplarerne 

 fra alle de her nævnte Voxesteder kunne henføres til C. Langs- 

 dorffii, vilde dennes hidtil bekjendte Voxekreds være: Sibirien 

 (Tobolsk, det først bekjendte Voxested), St. Petersborg, Vermeland, 

 Sjæl Sø, Randers. Hertil kan maaske end videre føies Christiania, 

 idet den der fundne C. ruhicunda Blytt af Hart man (Skand. 

 Fl. 9 Ldg. S. 258) antages al høre til samme Art-). De andre 

 Arter, med hvilke den her fundne Plante er beslægtet, ere C. 

 phragmitoides Hartm. og C. Pseudoijhragmites (Schrad.) Uchb, 

 Den første af disse er forskjellig Ira vor ved stivere, meget langt 

 tilspidsede Blade, mere ru Bladskeder, en mørk rødbrun eller 



M Dr. Kiihlewein, som har opholdt sig en Række Aar i St. Petersborg, 

 har der havt Leilighed til at sammenligne den af ham ved Petersborg 

 samlede Plante med Original-Rxemplarerne i Trinius's Herbarium, som 

 udgjør en Del af Petersborger Museet. 



"^l Blytt (Norges Fl. p. 91) henfører spørgsmaalsvis sin C. rubicunda til 

 den svenske C. Langsdorffii (herb. norm.), men tilføier »non C. Langsdorffii 

 Trin." H artman henfører derimod uden videre til denne saavel den 

 svenske som den norske Plante. DetExeniplar af C. rubicunda fra Norge, 

 som jeg har fra afd. Prof. Blytt, stemmer ogsaa i de fleste Kjendetegn 

 overens med vor Plante, kun er denne blegere (maaske som Følge af et 

 mere skyggefuldt Voxested) og Inderavnen er længere (ikke kortere) end 

 Haarene, der udgaae fra Grunden af samme, Stakken befæstet ovenfor 

 (ikke nedenfor) Midten af Inderavnen. Men disse Forskjelligheder ere dog 

 ikke større end at de kunne findes hos Individer tilhørende samme Art, 

 idet saavel Haarenes Længde, som Stakkens Udgangspunkt hos flere Ca- 

 iamagrostis-Arter viser sig at være ikke aldeles constante Kjendetegn. 



