63 



efterfølges omtrent midt paa Ryggen af en c. 50 Mm. lang, 

 kegledannet, forfra bagtil noget fladtrykt, temmelig tyk og aldeles 

 blød (anden) Rygstraale (som ganske mangler hos Melanocetus, 

 hvorimod der hos Ceratias findes en tilsvarende Dannelse); 

 skjøndt den synes at være aldeles blød og slap, berøvet enhver 

 Stivhed, støttes den dog invendig af en tynd Beenstraale; lagt 

 fortil støder den sammen med Pandestraalens Køllehoved, naar 

 denne lægges ned i sit Leje, Fordybningen paa Pandefladen; 

 bagtil naaer den til Roden af Rygfinnen. Dennes kjødfulde 

 Grund hæver sig noget op over den øvrige Ryglinie; Finnen 

 tæller 6 tykke, kegledannede, bløde og ligesom hos Ceratias 

 udelte og uleddede, i en fin Spids udløbende, temmelig korte 

 Straaler (Melanocetus har 14 saadanne, Ceratias derimod kun 4). 

 Derimod har Gatfinnen ligesom hos begge de nævnte Slægter 

 4 Straaler af samme Beskaffenhed og Hale finnen 8, af hvilke 

 de 4 midterste ere dybt kløftede^). Nogen særdeles Længde har 

 Halefinnen ikke (saaledes som hos Ceratias); dens Længde 



kommer dels derved, at den Deel, der ligger nedenfor Artikulationen og som 

 hos Oneirocles har et horizontalt Leje og er næsten skjult i sin Hudskede, 

 hos Ceratias er fri , rejst op og derved fæstet hojere oppe paa Hovedet 

 ("Over Øjnene"), samt forlænget i en ganske overordenlig Grad; deels 

 derved at »Køllehovedet" kun er lidet udviklet og derfor er blevet be- 

 skrevet som «en langstrakt-ægdannet Hudlap«; dets øverste Stykke har 

 ogsaa her en lysere Farve, og det er paa Original-Exemplaret kjendeligt 

 nok, at der har været flere Foletraade end den ene, som K rover afbil- 

 der, i Spidsen af Hudlappen (den anden ved dens Rod skyides vist nok, 

 som K. selv antyder, kun en Beskadigelse); jeg har ligeledes seet Spor til 

 pigmenterede Knuder, og jeg har overhovedet Grund til atantage, at naar 

 der opdages et Exemplar, hos hvilket denne Deel er vel bevaret, vil den vise sig 

 at have en ikke ringe LTghcd med Køllehovedet hos Oneirodes 1 sin hele Uddan- 

 nelse. Med Hensyn til den Analogi, som der, trods megen Forskjellighed, og- 

 saa er mellem Pandestraalcn hos Oneirodes og »Pandedusken« hos Jliman- 

 tolophiis granlandicus , kan jeg henvise til den ældre Reinhardts Be- 

 skrivelse i 7de Bind af »Videnskabernes Selskabs Skrifter« , 4de Række, 

 S. 139, tab. IV. Hos Melanocetus har Pandestraalen ikke noget Led ved 

 Grunden og dens Endeflig synes at mangle alt Spor til de Tentakel- 

 traadc o. s. v., som pryde den tilsvarende Deel hos Oneirodes. 

 ') Hos Melanocetxis ere de G midterste kløftede. 



