Maaling af sammenhængende Skylags Højde. 

 Af Cand. magist. Poul la Cour. 



(Hertil Tab. HI og IV.) 



i: or at maale Skyernes Højde er man gaaet frem paa mange 

 Maader. En af disse, der kun er brugelig i et Bjergland, be- 

 nytter Bjergene som Maalestok; men da disse selv have megen 

 Indflydelse paa Sky- og Vindforholdene, er denne Methode af 

 meget betinget Værdi. En anden, der gaaer ud paa at be- 

 stemme den Slagskygge, som Jordkuglen i Tusmørket kaster 

 paa Skyerne, forudsætler baade en særlig Tid i Døgnet og en 

 ganske særlig heldig Himmel, at ikke andre Skyers Skygge for 

 let skal kunne forveksles med Jordens. En tredie Methode er 

 endnu mere speciel, idet man nemlig i Tordenvejr bestemmer 

 Skyens Afstand ved at maale Tiden mellem Lyn og Torden. — 

 Alle øvrige Meihoder til Maaling af Skyernes Højde forudsætte, 

 at der paa Skyhimlen findes et eller andet markeret Punkt, som 

 enten kaster Skygge paa et bekjendt Punkt i Terrainet, eller 

 holder sig uforandret saa længe, at to Personer kunne faae Tid 

 til at blive enige om at vælge det og observere det fra to Steder, 

 eller saa længe, at En kan udføre begge Observationerne, eller 

 endelig — som er saa skarpt tegnet, at man kan bringe to 

 Billeder af Skyformationen til nøjagtigt Sammenfald. 



Hvad her skal meddeles, er et Forsøg paa at finde en Me- 

 thode, som skulde tjene til at maale Skyernes Højde, just naar 

 de ikke afgive skarpe Rande eller markerede Punkler, men danne 

 et tilsyneladende sammenhængende og ensartet Lag. Som jeg 

 haaber, vil det følgende vise, at Methoden er anvendelig, og at 

 den tillige giver en saa stor Nøjagtighed, som kan opnaaes ved et 



