1 08 



klart, at hvis de bevægede Luftmasser, som føres frem fra de lavere 

 til de lioiere Bredegrader af de aequatoriale Luftslrømine, vare 

 ligestore med de Luftmasser, som de polære Luftstrømme føre 

 tilbage fra de høiere til de lavere Bredegrader, — hvilket aaben- 

 bart maatte være Tilfælde, hvis Luften fra de lavere til de høiere 

 Bredegrader ikke medførte Fugtighed, som afgives paa Veien, — 

 saa maatte for hver enkelt Bredegrad Summen af alle de Tryk, 

 som Jordrolationskraften vilde udøve paa de mod Polerne be- 

 vægede Luftmasser i Retning fra Vest til Øst, være ligestore 

 med Summen af alle de Tryk, som samme Kraft vilde udøve fra 

 Øst til Vest paa de Luftmasser, som bevægede sig Ira Polen 

 imod Æquator. I saadant Tilfælde maatte der altsaa i det Qele 

 taget være Ligevægt mellem de Kræfter, som hver for sig vilde 

 bevæge Atmosphæren i østlig og vestlig llelning. Anderledes 

 stiller Forholdet sig derimod i Virkeligheden, da den Luftmasse, 

 som bevæger sig imod Polerne, medbringer en betydelig Deel 

 Vanddampe, hvorved den mod Polerne strømmende Luftmængde 

 stedse bliver væsenligt større end den Luftmængde, som paa 

 hver enkelt Bredegrad gaaer tilbage imod Æquator. Følgen 

 heraf er aabenbart den, at Atmosphæren i siu Ueelhed, ved det 

 stedfindende Overtryk fra Vest imod Øst, maa bevæge sig fra 

 Vest til Øst omkring Jordens faste Overflade; og Følgen deraf 

 er igjen den, at den Doveske Dreiningslov for Vinden uød- 

 vendigviis maa være en INaturlov, 



Hvad heraf yderligere kan udledes angaaende de sandsynligt 

 indtrædende Vind- og Veirforhold, skal jeg for Øieblikket ikke 

 gaae videre ind paa; at delte muligt vil blive ikke saa ganske 

 lidt mere end hvad vi hidtil have kunnet vide derom, synes 

 imidlertid at være temmelig klart. 



