Rhizorh. Ampeliscæ, Heipyll. aicticus og Fam. Herpyllobiidæ. 65 



men man bliver det ikke mindre, efter at have læst Beskrivelsen 

 af 2det Stadium (Dr. H.'s Fig. 6): — »Lemmerne, Abdomen 

 og- næsten hele sidste C e p h a 1 o t h o r a x - S e g m e n t e r e 

 fuldstændig tømte for ethvert Indhold, saa at dette 

 er samlet i Cephalothorax' første Segment" (p. 219), 

 og der er nu dannet en ny Hud indenfor den gamle, eller, som 

 Forf. skriver, »der er indenfor den gamle Hud dannet et nyt, 

 lemmeløst, af vel udviklet Chitinhud begrændset 

 Hanlegeme ». — Plasmaet har altsaa nu dannet en Kitinhud, 

 ellers plejer Kitinhud at dannes af en Hypoderm. — "Den nye 

 Han bliver imidlertid siddende fuldstændig inde- 

 sluttet i den gamle Hud og er ved dennes Mund stadig 

 fæstet til Hunnen. — I det nye Legemes Indre er der 

 foregaaet store Forandringer, Musklerne ere fuldstændig opløste, 

 og hele Indholdet er en grynet og kornet Masse, i hvilken de 

 nu meget ioinefaldende mandlige Kjønsorganer flndes» (p. 219). 

 — Paa hver Side af Dyret ses nemlig to Sække , fortil gaar de 

 jævnt over i ^et Udførselsrør, der strækker sig fremefter 

 udenom Munden til den lille allerede i Fig. 5 svagt anlagte, 

 foran Munden i Undersidens Midtlinie liggende Ring i den gamle 

 Hud. Sækkene, der ere Testes i en høist eiendommelig 

 Overgangstilstand, synes som Regel at være tomme (?) i 

 deres bageste Halvdeel ; den forreste Halvdeel er derimod fyldt 

 med en stærk lysbrydende, homogen, ligesom mørkere 



glasagtig Masse o. s. v Man ser den først nævnte 



Masse trænge frem gennem Vas deferens» (p. 219 — 220), men, 

 om den er begyndt at trænge ud af Ringen fortil, har Forf. ikke 

 kunnet afgøre. — Hannen har saaledes udviklet sig inden i Larve- 

 huden, men alligevel er der endnu en vis Forbindelse mellem 

 Hannen og den gamle Larvehud. Vas deferens bøjer udenom 

 den gamle Larvehuds Mund, som kom den endnu Hannen noget 

 ved, og saa har Hannen rent glemt, da den skiftede 

 Hud, at faa sin Kønsa åbning med sig, ti denne findes 

 endnu efter Forf.'s Fremstilling stadig i den gamle Hud. 



D. K. D. Vid. Selsk. Overs. 1900. o 5 



