88 Søren Jensen. 



belen rundt. Selve Snabelens Ku ti ku la (c) er overmaade 

 tynd, jeg har ikke fundet nogen Hypoderm under den, kun 

 et Par Steder en enkelt Celle med tydeligt Protoplasma og 

 Kærne, som maaske er en svag Rest af Hypodermen. Jeg 

 tvivler ingenlunde paa, at der Ondes en Hypoderm, men for at 

 paavise den, maatte man vel have unge Hunner, hvis Snabel 

 endnu voksede , og det har jeg ikke haft. — Helt udenom 

 Snabelen , men uden nærmere Sammenhæng med denne, ligger 

 en kraftig Hinde (Ci), og det viser sig straks, at den ikke hører 

 Snabelen til, men maa være dannet af Skælryggen, thi de 

 Celler, der have dannet den, ligger udenpaa, og Figuren viser 

 tilstrækkelig, hvorledes den ikke kan høre Snabelen til, men 

 er en Hinde, Anneliden har dannet udenom Her py l- 

 /o6 i M s-Hunnens Snabel, den samme Dannelse, vi andre 

 Steder ser udvikles^), naar der ind i et Dyr trænger et frem- 

 med Legeme. Det er denne Dannelse, Levinsen har anset for 

 at være Snabelens Kutikula, og man vil forstaa, hvorfor han 

 ikke har fundet Celler indenfor den, da de findes udenfor. 

 Cellerne i Snabelens Indre har han overset, men maaske er de 

 ogsaa vanskelige at iagttage [uden ved Hjælp af Farvemidler, 

 hvilket han ikke har anvendt. 



Paa el Længdesnit gennem Hæfleknappen og den øverste 

 De af Snabelen Tab. 11, Fig. 10 vil man se Sammenhængen 

 mellem Hunnen og dens Snabel. Annelidens Hud med dens 

 underliggende Epidemi [ep] ligger tæt op til Hæfteknappen (M), 

 der paa Gennemsnit er ankerformet. Hefteknappen er, som 

 allerede nævnt, en direkte Fortsættelse af Hunnens Hud; den 

 er stærkt kitiniseret, saaledes at den vanskeligt brækkes over. 

 Der er dog et ret skarpt Skel [x) mellem den haarde Kitin i 

 Hæfteknappen og den blødere ovenfor, og der er desuden den 

 Forskel, at medens den haarde Kitin ikke modtager Farve af 



^) Se Giard & Bonnier, Contrib. å l'étude des Bopyriens. 1887. Ti av. 

 hist. zool. Lille, Tom. V. 



28 



