Om Xanthogenforbindelserne. 177 



gullige Krystaller havde Smeltepunktet 28°, hvilket passer paa 

 Æthyldioxysulfokarbonat. Det bedste Bevis for Identiteten ser 

 jeg imidlertid deri, at det ikke krystalliserede Æthyldioxysulfo- 

 karbonat bringes til at krystallisere, saa snart det berøres med 

 en Krystal af et af xanthogensurt Kali og Jod fremstillet Præ- 

 parat. 



Couérbe angiver, at Stoffet kun bestaar af Kulstof og 

 Brint, og at disse Bestanddele findes i Krystallerne i samme 

 Forhold som i oliedannende Gas; imidlertid er jo en Brint- 

 bestemmelse ikke videre skikket til at give Oplysning om For- 

 bindelsens Sammensætning og har ogsaa i dette Tilfælde kun 

 været vildledende. Jeg har derfor foretaget en Analyse af 

 Æthyldioxysulfokarbonat, som var fremstillet ved Hjælp af xan- 

 thogensurt Kali og Kupridsulfat. 



Forbrændingen foretoges i Iltstrøm, idet Røret var fyldt 

 med Kobberilte og Biykromat. — 0,2800 Gram Substans gav 

 0,3112 Gram COz og 0,1109 Gram H2O. 



Svovlet bestemtes som Baryumsulfat efter Iltning med Sal- 

 petersyre og Saltsyre. Denne Iltning gaar overordentlig let og 

 uden Udskillelse af Svovl, naar man først tilsætter Salpetersyren, 

 lader staa hen i nogen Tid, derpaa tilsætter lidt stærk Saltsyre 

 og efter nogen Tids Henstand hermed opvarmer svagt. 



0,3279 Gram gav 1,2590 Gram BaSO^. Ifølge dette fandtes da: 



Ce .... 72,00 

 HiQ . . . . 10,10 



-S'4 .... 128,24 

 O2 .... 32,00 



242,34 100,00 



Ved en anden Analyse fandtes Brintmængden til 3,93 pCt. 



Debus angiver, at Æthyldioxysulfokarbonat i alkoholisk 

 Opløsning med Kvægsølvklorid giver et gult Bundfald ; der findes 



5 



