214 s. P. L. Sorensen. 



Kogningen antage en stærkere og stærkere alkalisk Reaktion, 

 det er ganske vist ikke store Mængder, det drejer sig om, men 

 f. Ex. en Opløsning af 5 Gram Natriumoxalat i 300'^'= Vand kan 

 godt, selv om den før Kogningen reagerede fuldstændig neutralt, 

 efter 1 Times nogenlunde livlig Kogning kræve c. 20 Draaber 

 ^''lo normal Svovlsyre til sin Neutralisation. Allerede under 

 Opvarmningen af en af rent Natriumoxalat og udkogt Vand 

 fremstillet Opløsning, hvortil der er sat Fenolfthaleinopløsning, 

 ser man Vædsken blive stærkere og stærkere rød, sandsynligvis 

 idet Natriumoxalatet hydrolyseres i Natriumhydroxyd og surt 

 Salt, ja rimeligvis fri Oxalsyre, og under kogningen bliver denne 

 Farve stærkere og stærkere. At delte Fænomen ikke hidrører 

 fra en ligefrem Fordampning af Oxalsyre med Vanddampene, 

 tror jeg ved Forsøg at have godtgjort, heller ikke synes der at 

 være Tale om en Iltning af Oxalsyren, thi Resultatet bliver det 

 samme, hvad enten man bruger udkogt eller ikke udkogt destil- 

 leret Vand til Forsøget, og hvad enten man leder en Luftstrøm 

 eller en iltfri Kvælstofstrøm gennem Vædsken. Sandsynligvis 

 er Forklaringen den, at der under Kogningen foregaar en ringe 

 Spaltning i Kulsyre, Natriumkarbonat og Natriumformiat : 

 2Na,_C^0,+H._0= C0._-\-Na,C0^'^2HC.00Na. 

 Ganske den samme Spaltning har Caries M paavist ved Kog- 

 ning af en Oxalsyreopløsning selv under stadig Tilledning af 

 indifferente Luftarter som Brint eller Kvælstof. 



For den i denne Afhandling diskuterede Sag spiller det her 

 omtalte Forhold ingen anden Rolle end den, at man ved Frem- 

 stillingen af Natriumoxalat, særlig ved den sidste Fældning med 

 Vinaand, bør sikre sig, om fornødent ved Tilsætning af en 

 ganske ringe Mængde Oxalsyreopløsning, at Indholdet af Natrium- 

 karbonat ikke bliver for stort; Natriumformiat har efter Tørring 

 næsten absolut samme Sammensætning som Natriumoxalat, saa at 

 et ringe Spor deraf behøver man slet ikke at tage Hensyn til. 



i) Compt. rend. t. 71, pag. 226. 1870. 



26 



