232 



V. Henriques og C. Hansen. 



^ Huden. Fedtlagene blev derefter opvarmede under Kulsyre- 

 strøm, som ovenfor angivet, og det udsmeltede Fedt filtreret. 

 Alle de udvundne Prøver vare klare, mere eller mindre gullige 

 og flydende ved alm. Tp. ; ved Henstand udskilte nogle af Prø- 

 verne faste Fedtstoffer, der gjorde Vædsken uklar. Ved Under- 

 søgelse af Fedtet fra Sælhunden fandtes følgende Jodtal (I an- 

 giver Fedtlaget nærmest Huden, IV Fedtlaget nærmest Indvoldene, 

 H og III Lagene derimellem): 



Jodtal Jodtal 



I 154,2 III 155,0 



.... 156,5 IV 160,6 



II 



Ni finde her meget høje Jodtal, 

 hvilket skyldes Tilstedeværelse al 

 lignende umættede Fedtstoffer, som 

 findes i Levertran; man kan derfor 

 af disse Jodtal aldeles intet slutte 

 med Hensyn til Oleinmængden i 

 Fedtet; iøvrigt fremgaar det af de 

 fundne Tal, at Jodbindingen er om- 

 trent lige stor i alle 4 Prøver. Hvad 

 angaar Smeltepunktsbestemmelserne 

 i de udvundne Fedtprøver, frembyde 

 disse saa store Vanskeligheder, at vi 

 ikke have kunnet angive bestemte Tal herfor. Hvis man imidlertid 

 opsamler Fedtet fra de 4 Lag i Flasker af samme Størrelse og 

 Form og anbringer dem i Isskab (ved ca. S''), saa vil man efter 

 et Par Dages Forløb se, at der i dem alle har afsat sig Kry- 

 staller af fast Fedt paa Bunden af Glasset (se Fig. 2). Man ser 

 her, at Mængden af de udskilte Fedtstoffer er mindst i Lag I 

 og størst i Lag IV. Lag II og III danne gradvis Overgang 

 mellem I og IV. Dette belyder med andre Ord, at Lag I er 

 det mest letsmeltelige Fedt og IV det tungest smeltelige, medens 

 Lag II og III have Smeltepunkter derimellem. 



8 



Fi2. :?. 



