Bidrag til Kundskab om Alteret hos Grækerne. 251 



anderledes, naar han Rep. 111, 394 A omskriver Stedet saaledes: 

 e'c Ti TCWTZore ^ iv vawv nlxodo[j.7joeatv rj iv lepojv ^oaiatQ x.ty^a- 

 ptafiévov dcopijaaiTo. Men skal man nu oversætte: «jeg har 

 tækket Dit yndige Tempel»? Er det troligt, at et «yndigt», og 

 det maa vel være et "vel bygget" Tempel, hyppig kunde trænge 

 til et nyt Tag? Man maa snarere oversætte: »jeg har tækket 

 et yndigt Tempel for Dig«, saa at der tænkes paa noget, der 

 rejses paa ny ved enhver Fest, noget der ligner Achilles' Telt, 

 en Løvhytte. Man faar da en Analogi med Pausanias' Fortæl- 

 ling om at det ældste Tempel for den Delphiske Apollo var 

 opført af Laurbærgrene, og altsaa lignede en Løvhytte, X, 5, 9: 

 noirjf^rjvai tov vaov tu> \47z6XXwvt to åpyatoTUTov dd(pv7jQ faai' 

 xaXo^i^Q d'åv oyvjpa outoq ye av eirj 7zapza)^7jp.évoQ, b vaoQ. Har 

 man nu ved Ofringerne ladet det være nok at oprejse en Løv- 

 hytte og saa overladt det til Fantasien at tænke sig Guddom- 

 men tage Bolig der? Eller skulle vi i Betragtning af, at et 

 Tempel maa være Bolig for et Gudebillede , tænke os , at der 

 har været et lille Træbillede af Guden, et $6avov, som Præsten 

 bevarede i sit eget Hus, hvorfra det ved højtidelige Lejligheder, 

 som Optog og Ofringer, førtes frem, saaledes som det fortælles 

 om den Ithomatiske Zeus' Billede i Messene , som den hvert 

 Aar valgte Præst havde i sit Hus, Pausan. IV, 33, 2. Derom 

 kunne vi intet afgøre ; men virkelige , faste Templer omtales 

 andre Steder hos Homer, som ApoUons Tempel paa Pergamos, 

 II, 7, 83. 4, 508 og 5, 446 ff., hvor ApoUon efter at have frelst 

 Aeneas fra Diomedes' Anfald fører ham hen til sit Tempel, 

 hvor Leto og Artemis pleje den forkomne Helt: nepydpcp elv 

 lepi}, o&t ol vTjog y^éTÉTUXTo- tJtoi tov Atjtco ts xal ''ApTSfxcQ 'o/£- 

 aipa SV psydXa) ddoroj dxéovTo ts xooaivov ts. Helligdommens 

 Inderste, hvor de pleje ham, kaldes «det store Adyton« , saa 

 at det er klart , det er ingen Løvhytte , der tales om , men en 

 anselig Bygning. Den mægtige Slentærskel {XdtvoQ oddoQ] i 

 Delphi , som man maatte overskride , naar man vilde høre 

 Gudens Orakelsvar (Od. 8, 80), og bag hvilken Gudens rige Skatte 



3 17* 



