Bidrag til Kundskab om Alteret hos Grækerne. 253 



Navne til dem, og naar Varro (hos Augustinus Civit. Dei IV, 31) 

 siger, at de gamle Romere i mere end 170 Aar dyrkede Guderne 

 uden Billeder, er der ingen Grund til at forkaste saadanne Be- 

 retninger. Det er rimeligt, at man i de ældste Tider hverken 

 tillagde disse mægtige, usynlige Aander, som syntes at styre 

 eller gribe ind i Verdens Gang, særskilte Navne eller et bestemt 

 Udseende, men dog alligevel ofrede til dem, naar man frygtede 

 deres Vrede eller vilde paakalde deres Hjælp. Efterhaanden øn- 

 skede man dog nærmere at klare sig disse Aanders Væsen og 

 særlige Virksomhedsomraader ; man gav dem Navne, og som 

 Væsener med Vilje tænkte man sig de maatte have menneskelig 

 Skikkelse, kun at de vare meget mægtigere og større end 

 Menneskene. Ja man dristede sig endog til at gøre Billeder af 

 dem, og var Billedet gjort, og det tilmed i et forgængeligt Stof, 

 som af Træ og iført vævede Klæder, saa byggede man ogsaa et 

 Hus dertil; men Alteret havde været der før Templet M- 



Vilde man sætte sig i Forbindelse med disse mægtige 

 Væsener, maatte det ske ved Ofring; Røgen af det slagtede 

 Offerdyrs Fedt og Indvolde hidkaldte dem. Alteret rejste man 

 snart i sin egen Gaard, hvor man hyppigst havde Brug derfor, 

 snart paa Steder, som Guderne maatte antages særlig at ynde 

 eller hvor man mente, at de havde vist deres Nærværelse, som 

 for Poseidon paa Klipperne ved Havet, for Artemis i Skovens 

 Tykning, for Muserne og Nymferne ved Bjergskraaningernes 

 rislende Kilder og Elve. Hyppig vandrede man op paa Bjer- 

 genes Toppe for at være Himlen nærmere -). Det var en nær- 

 liggende Tanke , at Himmelens Guder dvælede paa Bjergenes 

 Toppe. Armeniske Forfattere omtale det store Bjerg, hvorfra 

 man saa vidt ud over Landene , som Afgudernes Plads ; det 

 kaldtes Nahats (Anahits) Trone ^). Fra Grækenland have vi 

 talrige Exempler. 



') Cf. Curtius »Die Altåre von Olympia- i Abhandl. d. Berliner Akademie 



1881. VIII. 

 ^) Strabo X, 3,23: dpetfjaaiat. Lukian r^zpl ft^uaiiuv 10: upT^ æ^éi^zaav. 

 3) Gelzer i Berichte d. Siichs. Ges. d. Wiss. 1896. S. 115. 



5 



