266 ••• L- Ussing. 



ligner den med Stolene paa de gamle lakoniske Gravmonu- 

 menter; men han tror ikke paa Reichels Gudetrone; det skal 

 være en afdød Fyrstes Stol, som de tre Kvinder smykke med 

 deres Grene. Men hvorfor er Stolen da tom? Hvorfor sidder 

 den afdøde Fyrste ikke paa den , saaledes som han sidder 

 paa sit Gravmonument? Nej , Fritze har Ret i at det er ikke 

 hine, meget senere Gravmonumenter, man bør fremdrage til 

 Sammenligning, men andre mykenæiske Guldringe, og paa en 

 af disse (Fritze n. 8) finder man en utvivlsom Stol, hvis Ryg 

 ser ganske anderledes ud. Tzuntas & Mannat (The Mycenaean 

 Age p. 304) ville heller ikke kalde den omtalte Genstand en Stol; 

 det er efter deres Mening et Tempel. De finde, at det i høj 

 Grad ligner de bekendte Guldblikplader fra den 3. og 5. Grav 

 paa Borgen i Mykenæ (afbildede bl. a. hos 

 ^.<rrj::^^^^r^rir->^ Schuchhardt, Schliemanns Udgravninger, 



/^\ly^i?^!r|^^ ^^»- ^^^^- ^^ løntage altsaa, at ligesom 

 W /h ffm W^ i'^v hist Duerne ere for store i Forhold til 

 • ^i5:^g^^5?=^ Huset, saaledes har Kunstneren ogsaa her 



Fig. 5. sat sig ud over dette Hensyn og gjort 



Templet meget mindre end Menneskene. 

 Men dette modbevises af en anden Guldring (Fritze n. 1 , her 

 Fig. 5), hvor vi se den samme Genstand to Gange, og over den 

 ene af dem bøjer en Kvinde sig hen, saaledes at her ikke kan 

 være Tale om nogen Forskel i Forholdene. Mig forekommer 

 det, ligesom Perrot (Hist. d. l'art VI, p. 842), at det maa være et 

 Alter, og jeg tror ogsaa at kunne gøre Rede for den Forhøj- 

 ning paa Siden, som Reichel har antaget for en Stoleryg. 



Reichel har heller ikke noget imod at kalde det et Alter, 

 men han vil tillige, og først og fremmest, kalde del en Gude- 

 trone ; thi disse to Ting ere for ham et og det samme. For 

 at vise, at et Alter kan være en Stol og en Stol et Alter, be- 

 raaber han sig væseaitlig paa gamle Vasebilleder, Alterels al- 

 mindelige Form er nu tilstrækkelig bekendt; vi behøve blot al 

 henvise til Daremberg-Saglio, Dictionnaire des Antiquilés I. 



18 



