Pattedyrfosteiets respiratoriske Stofskifte. 295 



lave Værdier, som de finde for Stofskiftet kan se et Bevis for 

 den Pfliigerske Anskuelse. 



Endvidere maa her endnu Opmærksomheden henledes paa 

 følgende. Saafremt det maatte lykkes med Sikkerhed at be- 

 stemme Iltforbruget og Kulsyredannelsen i Fosterets Legeme 

 gennem en Sammenligning af Luftarternes Mængde i Navle- 

 arteriens og Venens Blod, saa vilde der derved vel være 

 tilvejebragt en for Fosterets Fysiologi højst værdifuld Op- 

 lysning, men det vilde ingenlimde være givet, at man deri- 

 gennem naaede til en Bestemmelse af Fosterets hele respirato- 

 riske Stofskifte. Der er jo nemlig den Mulighed forhaanden, 

 at reducerende Substanser med Navlearteriens Blod kunde 

 føres til Placenta og der forbinde sig med den fra Moderens 

 Blod indtrængende Ilt, hvorefter den dannede Kulsyre kunde 

 gaa helt eller delvis over i Moderens Blod. I saa Fald vilde 

 den i selve Fosterets Legeme stedfindende Omsætning kun 

 være en Del af det hele Stofskifte. Man kommer i denne For- 

 bindelse til at tænke paa en Iagttagelse afCohnstein&ZuntzM, 

 hvorefter Navlearterieblodet paafaldende hurtigt ved Henstand 

 opbruger sin Ilt; dette kunde tyde paa et Indhold af redu- 

 cerende Substanser, der i saa Fald jo delvis maatte omsættes i 

 Placenta, men noget Bevis for en saadan Formodning giver det 

 selvfølgelig ikke. 



Den sikreste Vej til Bestemmelse af det hele Stofskifte 

 hos Pattedyrfosteret synes herefter at være, at undersøge, hvor- 

 ledes Moderdyrets respiratoriske Stofskifte forandres ved en 

 Underbinding eller Afklemning af Fostrenes Navlestræng, hvor- 

 ved disses Stofskifte, der før bestemtes sammen med Moderens, 

 nu pludselig ophører at gøre sig gældende. Saadanne Forsøg 

 kunne uden større Vanskeligheder udføres med tilstrække- 

 lig Nøjagtighed og have vist sig at give væsentlig konstante 

 Resultater. 



1) Pfliigers Archiv. Band 34. 1884. p. 237. 



5 



