3fJ2 Finnur ionsson. 



Ok veglDverrir varra hjalts Npnnu vann fetrunnar hlaupåar, 

 oltnar af hagli of gaiipu ver; mjpk lei5 or sta5 æstr støkkvir 

 ur5ar l)rj6ts brei5an stiklei5ar veg, t)ars t»j65åar fnæstu eitri. 



vecjjwerrir — Ngnnii] varra hjalt 'Søens Hjalte' = Sten, Klippe; 

 Sammenligningen med det langstrakte , haarde Sværdhjalte , er ikke 

 saa unaturlig; maaske tænker Digteren dog snarest paa det øverste 

 Hjalte, 0: Sværdskaftets kugleformede Ende; jfr. vasta undirkula = 

 Sten (Svb. Eg.). 'Klippens Nanna, Gudinde' er Jættekvinden; 'den, 

 der forringer, ødelægger hendes Hæder o: Liv og Ære', mishandler 

 og dræber hende, er Tor. 



vann fetrunnar'] = rann fåtum 'vadede over'. 

 hlaupQ] 'en Elv, der er opsvulmet, hvori der er hlaup, Yand- 

 fiom'. 



oltmir af hagli] et meget kort Udtryk for 'væltende frem, 

 fulde eller piskede af Hagl(Storm)'. 



gaiqju ver] 'Lossens Sø' = Bjærg; jfr. Sn. E. I, 320: \Jgrd 

 må kalla] sjd dyranna. 



støkkvir — prjots] nrd betyder en sammenstyrtet Stenhob, hvor 

 der kan være større eller mindre Huler, prjotr 'et barsk, uven- 

 ligt Væsen, Person' ; det hele en Jætte, hvis støkkvir 'den, der jager 

 paa Flugt' er Tor. 



stikleid] 'de [nedrammede] Pæles Vej' = Elv (eller Sø). K. 

 Gislason. 



eitri] egl. 'den i Fjældelvene boende bitre, isnende Kulde, 

 Kuldestof ; jfr. eitrkaldr og lign. 



V. 6. 



I det hele og store maa Teksten her siges at være rigtig, 

 men den er ikke bleven rigtig opfattet af Tolkerne. Saaledes 

 kan der kun være Tale om at læse liåf med a, hvilket umulig 

 kan være = hof (Svb. Eg.), da en Form som sofu (Wisén) 

 sikkert aldrig har eksisteret, tiltrods for dens formelle Mulighed. 

 Læser man fyr i L. 1 , er første Led metrisk urigtigt; enten 

 maa der læses pars, eller ogsaa er fijr at læse fijrir Adv., og 

 vi vil se, at dette passer godt. At Hdskrr. netop har fijrir, 

 betyder ganske vist ikke meget. Vanskeligheden ligger, for 

 den første Halvdels Vedkommende, i, hvorledes Ordenes Sam- 



14 



