386 Finnur Jonsson. 



synes det at være, at det er en Forvansknins: deraf; man bør 

 læse srard-, og saaledes skriver Wisén. Det hele er et særdeles 

 heldigt Udtryk : 'den over Jorden (egl. Grønsværet) strømnnende'. 

 — L. 6 lyder: haudrs ruNkyqva naudar] Svb. Eg. har opfattet 

 Sammenhængen saa: kykva naudar dss (som Vokaliv) og op- 

 fattet liaudrs runn som 'Jordens Søn' = Tor. IMen Antagelsen 

 af en Vokativ, en Henvendelse til en bestemt Person i et saa- 

 dant Digt som delte, er for det første en Umulighed. Dernæst 

 er Formen vunn som Dativ uden Endelse højst mislig for en 

 saa gammel Tid. Efter dette Ord kræver Metrum endelig en 

 kort, betonet Stavelse, medens der følger en lang. Alt dette 

 viser, at en anden Ordning og Opfattelse, eventuelt ogsaa Ret- 

 telser, er nødvendige. Snbj. i Sætningen er aabenbart hrgnn 

 'Bølge', og hertil horer Ordene hlåsiu hretvidrl (jfr. hreggi 

 hgggvin V. 6). Verbet er purdi^ hvortil af af i sandsynligvis 

 hører. Som det af de andre Vers fremgaar, ynder Digteren at 

 kalde Elven 'Fjældets Strøm' og lign. Herved ledes Tanken hen 

 paa, at han i dette Tilfælde ikke har ladet sig nøje med det 

 blotte hrgnn 'Bølge'. Jeg henfører derfor hertil Ordene jardar 

 skaflf<] skafl betyder en 'langstrakt haard Snedynge', Vinden har 

 dannet, altsaa en Ujævnhed, som slaaende minder om et lang- 

 strakt Fjæld : det er denne Lighed, der har bevirket, at Digteren 

 omskriver Fjældet som 'Jordens skaf] jeg skal bemærke, at 

 man i daglig Tale paa Island bruger skafl om visse langstrakte 

 Fremtoninger af haandgribelig Art (jfr. Bjurn Halld.). Herdi op- 

 fatter jeg som Dativ af herdir 'den, der gør haard, besværlig', 

 hvortil jeg henfører naudar som Objekts-Genetiv, og jeg an- 

 tager, at der i de tiloversblevne Ord foreligger en Kenning paa 

 Tor som 'den, der hærder o: forstærker [Jætternes eller Jætte- 

 kvindernes] Nød , Trængsel'. VI kommer da tilbage til dette 

 riLvkgqva, der trodser ethvert Forklaringsforsøg , saaledes som 

 det foreligger. Jeg-formoder, at Ordet (Ordene) er forvansket 

 af rumbyggva] dette synes vel dristigt, men grafisk er Forskellen 

 saa ringe , som den vel kan være ; rum og run(n) (for to 



18 



