J>6rsdråpa Eili'fs Gobriinaisonar. 407 



saa Elvens Strøm bryde paa sine kraftige Skuldre ; Styrke- 

 bæltets Gud saa ingen bedre Udvej end at erklære, at hans Styrke 

 (Højde) skulde vokse til Himlen, medmindre Flommen aftog. 

 (8). Odins Hjems stolte edelig forbundne Vikinger, kyndige i 

 Kamp, vadede kraftig, mens Strømmen væltede frem; Bjerg- 

 strømmen, opsvulmet af Storm og Regn, bruste slærkt mod 

 ham, som forøger Jætternes Nød. (9). [Og saa gik det] indtil 

 Tjalfe hængte sig fast, saa at han kom til at svæve i Luften, 

 ved Tors Skjoldbaand — det var en Kraftprøve for Himmel- 

 kongen — ; [de opdagede nu, at] Jættekvinder gjorde Strømmen 

 saa strid for Stavene. Jættekvindens Bane, bister i Hu, havde 

 ogsaa Grids Stav med sig. (10). [Dog] tabte disse Mænd, fri 

 for Lyde og stridbare , ikke Modet ved den dybe Bjergelvs 

 rasende Strøm. Tors Sind blev [netop] stedse mere dristigt og 

 skaanselsløst. Hverken Tors eller Tjalfes Hjerte bævede af 

 Frygt. (11). Og siden havde de forbundne Kæmper, der und- 

 lod at benytte deres Sværd, en Kamp med Jætter, førend de 

 kom til at have en Hjelmleg med Geirrød selv. (12). Det kolde 

 Sverrigs Fjendeskare flygtede for Jætternes Undertrykker; i 

 Faren greb de Flugten; da Odins Ætling stod urokkelig, maalte 

 Jætterne bukke under. (13). Hvor Herserne, med modigt Sind, 

 nu gik ind i Jæ.ttens Hus , blev der Larm og Støj blandt Jæt- 

 terne. Men Tor blev bragt i en farlig Knibe ovenover Jætte- 

 kvindens Hætte (Hoved); det var et fjendtligt Fredsbrud. 

 (14). Og de [Tor og Tjalfe] stødte Hovederne op imod Bjerg- 

 hulens Tag; [til Gengæld] blev de [Jættekvinderne| stangede 

 med Sværdene; Kærrens Styrer knækkede den gamle Ryg i 

 begge Hulekvinderne. (15). Jordens Søn viste der sin sjældne 

 Idræt — og dog holdt Jætterne ikke op med deres Drikke- 

 lag (?) — Buespænderen, Dværgens Ætling, skød den i Essen 

 kogte Jærnstang ud i imod Tors MundM- (16). Saa at Kam- 

 pens Fremskynder, Freyas gode Ven, greb med sin Haand Jærn- 



Her kommer det foran anforte Halvvers ind. 



39 



