408 Finnur Jonsson. 



bolten i Luften, da Jættens glødende Flamme flø- vredt iVa 

 Haanden [paa Jætten] mod Truds kærlige Fader. (17). Jættens 

 Hal bævede , da Jættens brede Hoved faldt ind under Husets 

 gamle Søjle; UUs herlige Stefader slog kraftigst Jærnbolten 

 midt ned i Jættens Bæltested. (18). I sin Vrede tilintetgjorde 

 han ganske Jætteynglen med sin bloddryppende Hammer; Jæt- 

 tens Banemand vandt [en fnldstæodigj Sejr ; heller ikke mang- 

 lede han, Vognens Gud, som voldte Jætterne Sorg, Bistand af 

 sin Rejsefælle. (19). Den af Menneskene dyrkede Jættedræber 

 kæmpede med Kraft med Skovens myge Gren ; ikke kunde Jæt- 

 terne tilføje ham, der formindskede deres Alder og blev godt 

 støttet [af Tjalfe], nogen Skade. 



Hvad Digtets metriske Form angaar, er denne i det hele 

 strengt gennemført efter de hos andre Skjalde herskende Regler; 

 de enkelte Linjers Former hører alle til de af E. Sievers op- 

 stillede 6 Grundformer. 



De ulige Linjer fordeler sig paa følgende Maade : 



Til A-Formen: L\\^\.... hører i alt 33 Linjer, nemlig: 



1.3.7, 2.3.7, 3.3.7, 4.3.7, 5.3.7, 6.5, 7.7, 8.1.5.7, 9.1.5, 10.7, 11.3, 



12.1.3.7, 13.1.3.7, 14.3, 15.3.7, 16.3, 17.1.7, 18.7, 19.3; man 

 ser, den findes fortrinsvis i 3. og 7. Linje, sjælden i 1. eller 

 5. En Opløsning af den 2. ubetonede Stavelse findes 7.5 {nema), 

 af den 1. i 13.5, ved en Rettelse, jfr. Linjen: margar'6 manna 

 velar (Beitr. V, 495, VIII, 57). 



B-Formen findes kun én Gang: 6.7, og her er den sidste 

 betonede Stavelse kort. 



C-Formen findes hyppig. For det første den rene Form 

 x^l^x: 2.5, 3.5, 4.5, 5.1, IL5, 12.5, I61.7, 17.3, 19.5 (fortrins- 

 vis i 5. Linje); den første ubetonede Stavelse findes opløst 7.3 

 (det er naturligst at opfatte denne Linje som C-Linje). Den 

 sidste betonede Stavelse forkortes i 4.i, 6.3, 9.3, lO.i, 11. 7, 

 14.1, 16.5, 18.3, med Opløsning af første ubetonede Stavelse 



40 



