|jorsdiapa Eili'ls Go^ruiiai sonar. 409 



18.5. Begge de betonede Stavelser findes forkortede i ll.i, 

 forudsat, at der ikke her foreligger en Forvanskning. Denne 

 Form er meget sjælden. 



D-Formen findes i forskellige Variationer : -|-Hx 8.3, 10. 3, 

 19.7; den bibetonede kort: '- LL^ 14.7; det samme med Op- 

 løsning af den første betonede: J,x|-l^w 6.1; endelig _!_i^^l 

 17.5, 18.1 (begge Steder Verbum paa sidste Plads). 



E-Formen optræder simplere; _!__!_x|-!^ l.i, 2.i , 7.i, 9.7, 

 10.5, 14.5, 15.5, 19.1; allevegne er den sidste betonede Stavelse 

 et Verbum. Den samme Form , men med forkortet sidste be- 

 tonede Stavelse: _!_lx|^, findes I.5, 3.i, 5.5, 15.i; her bestaar 

 denne dels af et Verbum dels af Subst. som fgr^ stad. 



De lige Linjer findes i følgende Former: 



A-Formen l.\ Lx 2. s, 3.4, G. s, 10. 4. s, 16.8, 18. 2. 6, 19.8; 

 hyppigere er Ak: Ll\^\ 1.2. 4, 2.2.6, 4.2.6, 7.8, 10. 2, 11. e. s, 

 12.6.8, 13.2.8, 14.4, 15.6, 16.4, 17.4, 18.4.8, 19.4. 1 eukelte af 

 disse Tilfælde er Bitonen saa stærk, at den bliver næsten som 

 en Hovedtone; i det hele maa det ikke glemmes, at Skjaldene 

 efter Omstændighederne har tilladt sig at svække eller, og 

 navnlig, at forstærke Bitonen, især naar denne hvilede paa 

 temmelig selvstændige Sammensætnings -Led. Dette gælder 

 navnlig Linjer som 4.2, hvor man kunde være fristet til al op- 

 fatte Linjen som -\L1\ (D); jfr. IO.2, 13.8, 14.4 o. s. v. Men 

 den naturlige Oplæsning taler i alle disse Tilfælde for at op- 

 fatte Linjen som A-Linje. 



B og C findes her aldrig. 



D findes i følgende Former: _l.|^_lx 3.2.6, 4.8, 5.2, 6.4, 



8.6.8, 9.6, 12.2, 14.2.6, 15.4, 17.6.8, 19.2; ^I^^X 1.6.8, 5.8, 8.2, 



11.2, 19.6; -\^^1 7.4.6, 16.6; ^\-^l. 2.4. 1 de to sidste 

 Tilfælde bestaar sidste Led af to Ord , hvoraf det sidste er 

 Ord som sik^ sér, flo. 



E findes i følgende Former: _!__!.x|-l: 12.4, 13.4, 15.2, 16. 2, 

 (det sidste betonede Ord: vp, framui, konr, svalg), —^\\1. 4.4, 



41 



