416 Harald Høffding. 



koncentrerede Former. Religion kan ikke laves eller konstrueres. 

 Den voxer ud af Livet, udspringer af Menneskets Grundstemning 

 under Livets Kamp, af dets Villie til at fastholde det højeste 

 værdifulde, dets Oplevelser have ført det til at kende. Vi lære 

 den ikke altid saa godt at kende fra denne Side ved Religions- 

 historiens Hjælp, saa betydningsfuld denne ellers naturligvis er. 

 I Religionshistorien faar man ikke saa let de sjælelige Kræfter 

 i deres oprindelige Virken at se. Den beskæftiger sig mere med 

 Religionens Værker end med Religionen selv, — mere med de 

 ydre Anledninger og Retingelser end med det indre Liv, — 

 mere med de store Typer, de for store Menneskegrupper fælles 

 Former end med de individuelle Processer. Studiet af den in- 

 dividuelle Religiøsitet, saaledes som denne kan kendes af reli- 

 giøse Personligheders Biografier, særligt Selvbiografier, er derfor 

 af største Betydning for Religionspsykologien. Augustin's Con- 

 fessioner, Suso's og den hellige Teresa's Selvbiografier ere 

 psykologiske Kildeskrifter af første Rang. Naturligvis er der, 

 og det særligt paa det religiøse Omraade, en nøje Sammenhæng 

 mellem Individ og Samfund, og derfor er en Undersøgelse af 

 Forholdet mellem den individuelle Religiøsitet og den religiøse 

 Tradition et af de vigtigste Kapitler i Religionspsykologien. 

 Den individuelle Religiøsitet hører desuden ogsaa til Religions- 

 historien, skønt denne hidtil saa godt som udelukkende har be- 

 skæftiget sig med de store Typer og set bort fra den mang- 

 foldige Maade, paa hvilken de nuanceres hos de enkelte Individer. 

 Og dog er det egentligt først gennem disse Nuancer , at de 

 virkende Kræfter og Elementer træde tydeligt frem. 



Der er to Begreber, det for Religionspsykologien især drejer 

 sig om at bestemme: religiøs Erfaring og religiøs Tro. 



Den religiøse Erfarings Ejendommelighed finder jeg i, at 

 medens andre Erfaringer enten angaar den givne Virkelighed, 

 hvilket gælder de Erfaringer, vi gøre ved de forskellige Sanser, 

 eller den Værdi, denne Virkelighed har for os, hvilket gælder 

 de Oplevelser, der skyldes organisk Livsfølelse, æstetisk, inlel- 



6 



