418 Harald Høffding. 



lignende Undersøgelse gælder det at finde det typiske, Temaet, 

 der i det enkelte kan varieres paa mange Maader. 



Ved Hjælp af den saaledes begrundede Hypotese bliver det 

 nu muligt at drøfte det Spørgsmaal, som er Kærnen i det reli- 

 giøse Problem, nemlig om Religionens Bestaaen under de æn- 

 drede Vilkaar, Arbejdsdelingen paa det aandelige Omraade med- 

 fører. Hvis Hypotesen er rigtig, vil der være at skelne mellem 

 Religionens Form og dens Kærne. Formerne — Myter og 

 Dogmer — kunne skifte og Kærnen dog bestaa. Derfor er den 

 rent intellektuelle Kritik tilsidst af saa underordnet Betydning. 

 Fordi visse religiøse Forestillinger falde bort, falder ikke det 

 væsentlige Motiv til disse Forestillingers Dannelse bort. Det 

 kan ytre sig i nye Virkninger, ligesom Trangen til at fmde 

 Aarsager ikke falder bort, fordi visse Aarsagsforklaringer have 

 vist sig at være ugyldige. Religionens Tid vilde kun være forbi, 

 dersom det kunde bevises, at det var umuligt at fastholde An- 

 tagelsen af Værdiens Bestaaen. 



Det religiøse Axiom kan ikke udledes af Videnskaben. Den 

 videnskabelige Tænkning har fuldført sit Arbejde, naar den har 

 paavist saa mange Forhold af Identitet, Rationalitet og Kausalitet, 

 som det til given Tid er den muligt. Det Verdensbillede, som 

 derved fremkommer, beholder sin Gyldighed, hvorledes saa end 

 Værdiernes Skæbne i Virkehghedens Verden bliver. Men det 

 religiøse Axiom behøver paa den anden Side ikke at føre til 

 Strid med det videnskabelige Verdensbillede, skønt dette faktisk 

 ofte har været Tilfældet. Den Mulighed er ikke udelukket, at 

 det kunde udtrykkes paa en Maade, der udelukkede en saadan 

 Strid. Eller selve det virkelige Verdensbilledes Former og Love 

 kunde netop staa som de Veje og Midler, der gøre Værdiens 

 Bestaaen mulig. Det vilde være Idealet, om Værdisynspunktet 

 og Virkelighedssynspunktet tilsidst kunde falde sammen. Det 

 Spørgsmaal kan fra den kritiske Filosofis Standpunkt ikke holdes 

 tilbage, om ikke ^den Forskel, vi gøre og maa gøre mellem 

 Værdi og Virkelighed, blot er subjektiv og menneskelig. Denne 



8 



