Om sallsuie MetatinsMeoplosningers Forhold overfor Svovlbrinte. 475 



1 ) Svovlbrintekoncentrationen. 



2) Tinkoncentrationen. 

 3 1 Tiden. 



4) Temperaturen. 



5) Klorbrintekoncentrationen. 



Forinden Resultaterne af disse Undersøgelser meddeles, 

 skal imidlertid først beskrives den benyttede Undersøgelses- 

 metode. 



Den Fremgangsmaade , jeg har fulgt til Fremstilling af de 

 saltsure Metatinsyreopløsninger, er overensstemmende med den 

 af Barfoed angivne, idet raspet Tin, der indeholdt et Spor af 

 Jern, men ellers var rent, blev iltet med Salpetersyre, hforpaa 

 den dannede JVIetatinsyre blev udvadsket og tørret. Af denne 

 Metatinsyre, hvoraf forskellige Præparater indeholdt 61 — 66 pCt. 

 Tin . hensattes en afvejet Mængde én eller flere Timer med 

 omtrent tre Gange saa meget stærk Saltsyre ved almindelig 

 Temperatur, hvorefter den uopløste Rest udvadskedes 4 — 6 Gange 

 med Saltsyre af Vægtfylden 1,1. Ved denne Behandling med 

 Saltsyre fjernes Jernet, og der gaar henved 40 pCt. af Metatin- 

 syren tabt. idet en Del af den omdannes til Tinsyre, og en Del 

 ligefrem opløses af den 20 pCt.-holdige Saltsyre. Den tilbage- 

 blevne Metatinsyre, hvori højst kunde spores almindelig Tinsyre, 

 opløstes i Vand, Opløsningen fyldtes op til et bestemt Rumfang, 

 og derpaa fordeltes nøjagtigt afmaalte Mængder i Maalekolber, 

 der rummede 100 Kcm. Der blev eventuelt tilsat bestemte 

 Rumfang af andre Vædsker (Saltsyre af kendt Styrke eller Vand) 

 og dernæst Svovlbrintevand til Mærket. Kolberne lukkedes 

 straks med tætsluttende Korkpropper, der blev overtrukne med 

 Paraffin. Svovlbrintevandet tilberedtes i en større Flaske, der 

 forsynedes med en Prop, hvorigennem gik to Rør, et lille 

 knæbøjet, der kun naaede lige igennem Proppen, og et hævert- 

 bøjet, der gik til Flaskens Bund. Dette sidste Rør var forsynet 

 med Kautschukslange med Klemhane og Udløbsspids, som de 

 almindelige Byretter. Ved Blæsning i det korte Rør fvldtes 



