Den psykologiske Grund til nogle metriske Fænomener. 505 



1 5) Friends, Romans, coiinlrymen, lend me your ears. 



(6) Foule ivfinkled witch, what mak'st thou in my sight? 



(7) Rat, Miissigung und Weisheil und Geduld 



kunne være i Tvivl om, livilken af de to første Stavelser der 

 skal være den stærkeste. Men i mange andre Tilfælde kan der 

 ikke være Tale om andet end at gøre den første Stavelse stær- 

 kest, saa at vi faar Figuren 4 3 14 eller 4 2 14. Dette finder 

 Sted, hvor der er en aldeles fast syntaktisk Trykfordeling, som 

 hvor andet Ord er en Vokativ eller el af anden Grund under- 

 ordnet Substantiv eller Verbum, et possessivt Pronomen el. lign., 

 som i 



(8) Nej ! sagde hun ibenyttende Minultell. 



(9) Ind imod Nyborg gled den lette Smak. 



(10) To Gange læst var nu de Ord, der stode. 



(11) Rask lukker til hun Brevet; Snørelidsen ... 



(12) Læg Deres Vaaben ! Hør en gammel Mand. 



(13) Kom, Vilhelm! lad os see den næste Pille. 



(14) Tak, høje Fader, for din Miskundhed! 



(15) See, søde Pige! Hvad er dette A? 



(16) Kom, Hakon! følg mig, og lad Sneglen krybe. 



(17) Kom, Broder Knud! kom nærmere. Den Gamle 

 Er borte. 



(18) See, hendes Sorgløshed med Eet gaaer over. 



(19) Spar dine Ord! Jeg kjender ikke Frygt. 



(20) Mig foruroUger hiint skjønne Syn. 



(21) Vrge neither charity nor shame to me. 



(22) Dye neyther mother, wife, nor Englands queene ! 



(23) Peace, master marquesse, you are malapert. 



(24) Peace, children, peace ! the king doth loue you well. 



(25) First, madam, I intreate true peace of you. 



(26) Gut, Priesterin ! ich folge zum Altar. 



Ligeledes hvor det første Ord er særlig fremhævet (em- 

 fatisk); her kan man af og til være fristet til at bruge Tal- 

 betegnelsen 5: 



19 33* 



