506 ^tto Jespersen. 



(27) Dem Venskab slipper ej af sine Baand. 



-> 4 2 4 



(28) Jeg-, Adam Homo, jeg i Claras Bolig. 



5 2 1 4 



(29) Grumt raste Landets Sønner mod hverandre ; 



(30) Grumt raste Kiærligheden i mit Bryst. 



(31) Nu syntes alle Farer mig forsvundne. 



(32) Først ønsker jeg at hilse Bispen ; dog . . . 



(33) Mig kiender Ingen i den vide Verden. 



(34) Den bære Kronen, som er Kronen voxen. 



(35) Saa taler Folket, og det krænker mig. 



(36) Een Udvei kun : man kasted' hende ned. 



(37) Ihm sehwiirmen abwarts immer die Gedanken. 



(38) Ihn freuet der Besitz : ihn kront der Sieg. 



(39) Frei atmen macht das Leben nicht allein. 



(40) Sie rettet weder Hoffnung, weder Furcht. 

 Tilsvarende Exempler inde i Linien : 



(41) Ei sligt et Ægteskab? Bad vore Mødre ... 



(42) . . . Flår viist Hengivenhed. Mod, Broder Knud. 

 (43l ... Og i skion Valborg med. Læs eders Brev! 



(44) Han elsker dig. Og du? — Jeg elsker Axel. 



(45) Forsøgt? Ak, Eders Naade? ellers kan ... 



(46) Nu er den mig for tung; følg dine Kæmper. 



§ 16. D. To Enstavelsesord efter hinanden. 



Her vil der i Følge Sagens Natur være særlig mange Til- 

 fælde, hvor den rigtige Trykfordeling ikke er umiddelbart givet, 

 men hvor een Oplæser maaske vil vælge at lægge Trykket paa 

 et Sted, en anden paa et andet. 1 følgende Exempler vil dog 

 vel Trykfordelingen 4 3 14 eller 4 2 14 (eller de tilsvarende 

 Former, begyndende med 5) kunne ansættes med temmelig stor 

 Sikkerhed : 



(1) Knap var det sagt, saa stod for dem den Tykke. 



(2) Jeg, der som Pillegrim mig foretog. 



(3) Tak, for du viste mig den skiønne Kirke. 



(4) Snart maa der tænkes paa en anden Biskop. 



20 



